178 FODOR FEEENCZ 



ága a levélfogacska széléig hatol, ott parenchymában végződik, 

 e parenchyma fölött azonban sohasem találhatunk levegőnyíláso- 

 kat. Az erezetet nem levegőnyílások, hanem mirigyszőrök kisé- 

 rik. Legélénkebben figyelhetők meg a mondottak a C. trans- 

 silvanica levelének fogacskáiban. 



A levélnyél. A levél lemeze és nyele nem különül el egy 

 meghatározott ponton, hanem a lemez az egyes fajok szerint 

 többé-kevésbbé végig fut a nyélen, úgy hogy ez tulajdonképpen 

 nem is levélnyél, hanem a levél főére, minélfogva a C&phalariák 

 levelei tulajdonképpen nem nyeles, hanem ülő levelek. Világo- 

 san bizonyítja ezt az a két tény is, hogy a Dipsacus-félék egyes 

 génuszain tökéletes ülő levelekkel találkozunk, pl. Dipsacus, 

 továbbá az, hogy a Cephalariák egyes fajai is többé-kevésbbé 

 átmenetet mutatnak az ülő levelekhez. 



A csiranövényen az első megjelenő lomblevelek különben 

 az egész családnál nyelesek, csak a későbbiek fejlődnek ülő 

 levelekké. 



A C. transsilvanica levélnyelének cuticulája vastagabb, mint 

 a levéllemezé, a nyél alsó oldalán az epidermis külső falának 

 és a cuticulának együttes vastagsága 11 [x, felül 6"6 (i. Érde- 

 kes azonban, hogy a dorsalis oldalon az epidermis belső tangen- 

 tialis fala egymaga vastagabb, mint a külső tangentialis fal és 

 a cuticula együttvéve, t. i. 8'8 {j;., míg a ventralis oldalon e két 

 méret egymással megegyező. 



A cuticulán egyes vastagodott léczeket, tarajokat lehet 

 megfigyelni. Az epidermis sejtjeinek oldalsó falai vékonyak. Az 

 epidermis alatt a levélnyél oldalain igen vastag falú collenchy- 

 más sejtsor, hypoderma fordul elő, mely azonban a szájnyílás 

 alatt mindig megszakad, és így nem zárja el a belsőbb szövete- 

 ket a levegőtől. A levélnyél fonákának gerinczén az epidermis 

 sejtjei igen magasak és közülök sok trichoma emelkedik ki. Az 

 epidermis alatt a levél gerinczén is egy kiterjedt collenchyma 

 következik, a mely mélyen benyomul a főér szöveteibe, oldalfelé 

 pedig addig tart, a hol a levélnyél két oldalán a levéllemez le- 

 futásából ide benyomuló 2 — 3 sejtsorú, pallisádszerű asszimiláló 

 szövet kezdődik. Innen kezdve e collenchyma egy sejtréteg vas- 

 tagságú hypodermává lesz. Ezen hypoderma is csak addig tart, 

 a míg a levéllemez lefutása a nyélből kihajlik. E levéllemez le- 

 futó részének epidermise alatt már nyoma sincs a hypodermá- 

 nak. Ismét megtaláljuk azonban a collenchymát több sejtsor 

 terjedelemben a levélnyél nyalábjai fölött a felső oldalon. A 

 levélnyél alapszövete tehát köröskörül hypoderma, ezenfelül két- 

 oldalt asszimiláló szövet, felül és alul pedig egy kiterjedtebb 

 collenchyma. A C. transsilvanica levélnyelében feltűnő szöveti 

 jellegnek tartható, hogy az alapszövet parenchymájának közepe 

 táján a sejtek szétszakadoznak, a levéLnyél csöves. Ezen nagy 

 üregben minden esetben találunk néhány nagy buzogány fő alakú 

 calciumoxolát kristálycsoportot. 



