ADATOK A CEPHALARIA-FAJOK HI8T0L0GIÁJÁNAK ISMERÉSÉHEZ 197 



a radiculával képezi, a termésfal csak mint elpusztult szövet 

 takarja be. A C. transsilvanica termésén e kúp alig emelkedik 

 túl az involucellum fogain. 



Háromnapi csiráztatás után a termés duzzadttá lesz, a száraz 

 és maghoz tapadó involucellum egészen elválik attól, öt napi csiráz- 

 tatás után pedig már a radicula kezd kinyomulni a mag csúcsán. 



Az involucellum bordái kettősek, azaz közvetlenül egymás 

 mellett két borda fut és a kettő közt egy árok fekszik. E bor- 

 dákban az epidermis alatt következik az involucellum tárgyalá- 

 sánál említett kristályréteg, a melyen belül a parenchyma fásodott, 

 stereoma szövetté változott és ez alkotja a bordák kiemelkedé- 

 sét. E stereoma szövet jelenlétére már Fi se he r^ is reámutatott. 



Dolgozatom befejezéséül vizsgálataim főbb eredményeit a 

 következőkben foglalhatom össze. 



A Cephalariák leveleinek bifacialis vagy isolateralis volta 

 fajonkint változó. A levélnyél szöveteinek elrendeződése az egyes 

 fajokra jellemző. Az idősebb szártagokban egyéves fajokon is 

 paraszövet képződik. Ugyancsak idős szártagokban a bél elpusz- 

 tult sejtjei regenerálódhatnak és a szár csöve eltömődik, intu- 

 mescentia képződik. Hasonló intumescentia a szár más szöveteinek 

 raeghasadásánál is alakul. A gyökérben kiterjedtebb belet soha- 

 sem találhatunk. A nektárium nem az involucellumon, hanem a 

 párta csövében van. Reámutattam arra, hogy a termőnek nyolcz 

 nyalábján kívül van még egy kilenczedik nyalábja, mely a mag- 

 kezdeménybe vezet. Végül az embryozsák teljes kialakulásakor a 

 nucellus már egészen felszívódik. 



Dolgozatom végén kedves kötelességet teljesítek akkor, 

 midőn dr. Mágócsy-Dietz Sándor egyet. ny. r. tanár úrnak és 

 dr. Szabó Zoltán egyet, tanársegéd úrnak vizsgálataim közben 

 való legnagyobb jóakaratú támogatásukért őszinte köszönetet mondok. 



* Chodat R. et Zollíkoffer R., Les trichomes capité du Dipsacus et 

 leurs filaments vibrants; Arch. des se. phys, et nat. Genéve, T. XXVIII. 

 1892. (Ex Just.) 



Zoliikoffer R., Filaments vibrants des poils capités. Arch. des se. phys. 

 et nat., T. XXVHL 1892. íEx Just.) 



Buchenau, Über die Blütenentwieklung einiger Dipsaceae, Valeria- 

 naceae und Compositen; Bot. Zeit. 1872. 



Payer, Organogenie. 



Trécul A., La ramification dans les végétaux est-elle partout et tou- 

 jours acropéte ■? Comptes rendus des sóances de l'Aeadémie des Scienees, 

 Tome XCIII. Paris, 1881. (Ex Just.j 



^ JosefFischer: Beitráge zur Systematik der Dipsaceen. (Son- 

 derabdruck aus den Sitzungsbericht des deutsehen nat.-med. Vereines für 

 Böhmen „Lotos". 1906. Nr. 4. 



