234 PÁTER Béla: két érdekes növényi rendellenesség 



csavarodását nem igen lehet észlelni és pedig azért nem, mert 

 a gyökér a földben terül el, szilárd alapja van, tehát nincs 

 szüksége, hogy a karó köré csavarodjék támasz keresése czél- 

 jából, mint a hogyan azt a felfutó szárak teszik. 



A gyökérkonty képződésének okát a gyökér két irányú 

 növekedésében, ú. m. a hossznövekedésében és a vastagodásá- 

 ban kell keresnünk. A csavarmenetes irányban való növekedés 

 két irány eredőjének veendő. Az egyik volt a hossznövekedés, 

 a másik a vastagodás. 



A kétszikű növények főgyökere függőlegesen lefelé szokott 

 nőni, a föld vonzó erejének irányában. A nehézkedési erőnek 

 ezen irányító hatását pozitív geotropismusnak nevezzük. A petre- 

 zselyem gyökere is rendes körülmények mellett egyenesen lefelé 

 nő a földbe és a mellett tetemesen megvastagszik, úgy hogy 

 végeredményben orsóalakot ölt. Ezúttal, a mikor a gyökerek 

 igen sűrűn álltak, kölcsönösen gátolták egymást a növekedésben. 

 Mindegyik gyökér egyrészt egyenesen lefelé igyekezett nőni, de 

 a mellett tetemesen vastagodott is. A túlsűrű állás eg^^részt az 

 egyenesen lefelé irányult növekedésben gátolta a gyökeret, azért 

 kénytelen volt mindegyik gyökér az akadály elől kitérni és 

 rézsútosan nőni, de ez egymagában véve még nem okozta volna 

 a gyökér körülcsavarodását, mert ezt az akadályt egyszerű gör- 

 büléssel megkerülte volna a megnyúló gyökér és ezen görbülé- 

 sén túl, megint egyenesen lefelé nőhetett volna. Ha pl. karó 

 állt volna az egyik gyökér helyén, akkor nem csavarodott volna 

 a gyökér a karó köré, nem úgy mint a felfutó szár, hanem 

 egyszerű görbüléssel csak megkerülte volna a karót és azután 

 egyenesen lefelé nőtt volna. 



Hogy a csavarodás létesüljön, ahhoz két erőnek kellett 

 közreműködnie, a melyek eredője gyanánt a csavarmenetes vonal 

 tekintendő. Az egyik erő a hossznövekedés, a másik a vasta- 

 godás volt. A csavarodás főleg azért létesült, mert a két túlságos 

 sűrűn álló gyökér hossznövekedése mellett rohamosan vastago- 

 dott. Hogy tényleg a rohamos vastagodás volt a csavarodás 

 főokozója, az abból látszik, hogy találtunk olyan gyökérpárt is, 

 a hol a két gyökér csak egy szoros csavarulatot képezett, még 

 pedig a felső részökön, a hol a gyökerek vastagabbak voltak, 

 alul pedig, a hol már vékonyabbak voltak a gyökerek, ott már 

 csak laza hurkot képeztek egymás körül és legalul már eltávo- 

 lodtak a gyökerek egymástól. Ez tehát annak a bizonyítéka, 

 hogy az erős körülcsavarodás oka a szoros érintkezés mellett a 

 rohamos vastagodás volt és a mint a gyökér főleg csak hossz- 

 irányban nőtt, már elmaradt a meredek és többszörös körül- 

 csavarodás. Hozzájárult még az is, hogy nemcsak az egyik gyö- 

 kér igyekezett két irányban növekedni, hanem a növekedésének 

 az akadálya, vagjds a másik gyökér is, ezért úgy az egyik, vala- 

 mint a másik gyökér is úgy pozitív, valamint negatív szerepet 

 vitt. Pozitív szerepet azért, mert aktive lépett fel mint növekedni 



