236 SCHILBERSZKY KÁROLY 



(fasciatio). Sem az egyik, sem a másik teratológiai alakulást egy- 

 magában, se pedig a kettőnek együttes előfordulását — a mint 

 ezt ebben a bemutatott esetben láthatni — több másféle esetre 

 vonatkozó észleleteim, valamint irodalmi adatoknak az egybe- 

 vetése alapján nem tekinthetem olyanoknak, a melyeknek oka 

 meg nem felelő táplálkozási viszonyoTcban volna keresendő. Jól 

 táplált, sőt buja növekedésű egyedeken {Dipsacus silvestris, 

 Asparagus officinalis, Valeriána officinalis, Taraxacum officináié 

 stb.) ez nem volt Így. Ezért tehát nézetem szerint — legalább 

 általánosságban — nem a táplálkozás külső viszonyaiban, ha- 

 nem a növény rendelkezésére levő, megfelelő képzőanyagnak 

 az ontogeniai fejlődés folyamán való olynenní felhasználásában 

 látom az okot, mely szabályellenes szövetek létesítésével (alak, 

 nagyság és elrendezés szerint) — belső, élettani okok foly- 

 tán hozza létre az ilynemű elváltozást. A csavarosság sehogyan 

 se mondható a szalagosodással roTcon tünemény nek ; mind a 

 kettő akárhányszor önálló alakban jelenik meg, a fennforgó 

 esetben pedig kombináltan fordul elő. Mind a kettő, mint ön- 

 álló teratológiai eset gyakori úgy a fás, valamint a dudvaszárú 

 növénj^ek körében. Azt azonban állíthatni, hogy a szalagosodás 

 gyakran jár csavarossággal (vagy talán fordítva), még pedig 

 úgy a csavarodott szárrészeknek egy síkban való elhelyez- 

 kedésével (püspökpálca-alak, pödrődés), valamint a térnek mind 

 a három irányában való kifejlődése szerint (csiga- vagy csa- 

 varvonalas henger vagy lemez). Az ontogeniai fejlődés folya- 

 mán főképpen az edénynyalábnak (itt is első sorban a faele- 

 meknek) abnormis alakulása irányítja a csavarosság keletke- 

 zését és kiképződését, a melyek a parenchymás lágy elemeket 

 dinamikailag befolyásolják. Ezek szerint tehát úgy vélekedem, 

 hogy hasonló esetekben a gyakorlati növénytermesztés szempont- 

 jából nem lehet — minden esetben vagy talán egyáltalában nem 



— a talajnak a kedvezőtlen voltára, illetőleg a táplálkozási viszo- 

 nyokra következtetni. Ha ez a körülmény ekképpen hatni képes 

 volna, akkor nagyon gyakorinak kellene lenni e változásnak, 

 sőt könnyen provokálni lehetne azt mesterségesen sovány tala- 

 jokban. Nem hinném azonban, hogy ez így egykönnyen sike- 

 rüljön. Hogy valóban indokoltnak tűnhetik a szöveti kiválás 

 egyébféle élettani viselkedésében rejlő ebbeli hajlandóság, azt 

 megerősíteni látszik még az a körülmény is, hogy a rendellenes- 

 ségnek ez a minősége némely növénycsaládban (tehát a termé- 

 szetes rokonsági kapocs révén) feltűnően gyakori (Suhiaceae, 

 Valérián aceae, Dipsaceae. Compositae), sőt — mint már említem 



— erőteljes növekedési viszonyok között is ; ilyen esetekben 

 belőlük normális alakú tenyészeti (vegetatív) részek is eredhetnek, 

 sőt rendesen virágozhatnak is: pl. Galium sp. (Darwin, 1. 

 Masters-Dammer Teratologia 370. old.), Dipsacus silvestris 

 (Schilb.), Valeriána officÍ7ialis (B^. tud.-egyetemi teratol.-gyüj- 

 temény és Schilb. észlelése). Olyan teratológiai elváltozások, 



