ADATOK A CEPHALARIA-FAJOK HI8T0L0GIAJANAK ISMERÉSÉHEZ 



191 



hozzásimul a termőhöz és a csésze aljához. A mint említettem, 

 az iiivolucellum belső felszíne csupasz, de csak a leirt kiöblö- 

 södésig ; ettől felfelé fedőszőröket, de még nagj^obb számban 

 mirigyszőröket visel. Az involucellum külső felszínének epider- 

 mise alatti sejtsora mint kristálytartó szerepel és egész terjedel- 

 mében magános calciumoxalát kristályokat tartalmaz, mint azt 

 Szabó^ is kimutatta a Knautiákon. 



A nektáriumok nem az involucellum belső felületének alján 

 vannak elhelyezve, mint azt B o n n i e r - állítja a Scabiosákra 

 vonatkozólag. Itt hiába keresünk nektáriumokat, de itt teljesen 

 fölöslegesek is volnának, az itteni elhelyezésük pedig lehetetlen, 

 mivel az involucellum teljesen hozzásimul a termőhöz és ezen- 



6. ábra. Szőrök a C. transsilvanica invoUucellumán, 

 k = kristálytartó sejtréteg. 



kívül a sűrű szőrözet is elzárja az idevezető utat. A nektáriumok 

 tényleg megvannak a CephalariáJcon is, de nem itt, hanem a 

 párta tövén, mint arról később lesz szó. 



Az involucellum legbelsőbb szövetét hosszanti irányban 

 megnyúlt sejtek alkotják, az említett kiöblösödés szövete azonban 

 színtelen és szabálytalan alakú sejtekből áll, melyekben sok a 

 buzogányfő alakú kristály. (V e s q u e ^ szerint is.) 



A C. transsilvanica involucelluma az előbbi fajétól már 

 külső alakjára is eltérő. Az előző fajénál aránylag jóval vas- 

 tagabb és kiöblösödése nem olyan erős. Igen szorosan simul a 

 termőhöz, úgy hogy szinte azzal egybeforrottnak látszik. Szőrei 



' Szabó Zoltán: Ujabb histologiai és fejlődéstani megfigyelések 

 a Knautia-génusz fajain. (Botanikai Közlemények, ÍX. (1910) 3. füzet.) 



- B n n i e r : Les nectaires. Annál, des Sciences Naturelles 1878. 

 Tome VIII. 



' Vesque: Caractéres des principales familles gamopetals tirés de 

 ranatomie de la feuille. Ann. des Sciences Naturelles, Sér. 7. T. I. 1885, 

 207 old. 



