192 FODOR FERENCZ 



megegyeznek az előző fajéival, peremén azonban erős, szálka- 

 szerű egysejtű szőrök vannak. 



A csésze. A csésze zöld, húsos, forrt levelű, alacsony. A termő 

 csúcsán van elhelyezve, tehát felülálló. Epidermise igen magas 

 sejtekből áll, a melyeknek falai egészen vékonyak. A csésze 

 sűrűen szőrös, kivált csúcsi részei. Egysejtű szőrei oly típusúak, 

 minőket az involucellumon láttunk. Mirigyszőrei feltűnően nagyok 

 és legsűrűbben találhatók a csésze csövén. A csésze szövete 

 isodiametrikus, vagy hosszanti irányban csak kissé megnyúlt 

 sejtekből áll, a melyek közül a külsőbbek chlorophyllt is tartal- 

 maznak. A csészébe a termőből négy nyaláb lép be. A csészében 

 elég gyakoriak a buzogányfej alakú kristályok. A csésze nemcsak 

 a fiatal bimbón, hanem a nyíló virágokon is szorosan hozzá- 

 simul a szirom aljához és annak támasztására szolgál. Megjegy- 

 zendő, hogy a termés érésekor a csésze nem mindig hull le, 

 hanem még jobban meghúsosodik és néha a már kihullt, teljesen 

 érett termésen is találhatunk csészét. 



A C. transsilvanica csészéje éppen úgy mint az involucel- 

 lumnál láttuk, aránylag jóval rövidebb és vaskosabb, mint a 

 C. leucantháé. Egysejtű szőrei nem oly súrűek és rövidebbek, 

 vastagabbak, mint az előbbi fajéi. A csésze peremén erős, vastag, 

 serteszerű szőrök ülnek. Viszont mirigyszőrei sűrűbbek, mint a 

 C. leucantha csészéjén. Továbbá míg ama fajon a csésze külső 

 felületén nem találtam mirigyszőrt, e faj csészéjének külső felü- 

 lete is mirigyes. Némi különbség figyelhető meg a csésze külső 

 és belső felületén levő mirigyszőrök között is, ugyanis a külső 

 felületen levő mirigyszőrök igen rövid nyelűek, vaskosak, míg a 

 belső felület mirigyszőrei hosszúra nyúlt nyelűek és a külsőknél 

 jóval nagyobbak. 



A párta. A párta felsőállású, forrt szirmú ; a czimpák 

 száma négy. 



A szirom mindkét felülete körülbelül azon magasságig, a 

 hol a porzók reá vannak nőve, papillás felületű, tehát csöve 

 papillás, czimpái simák, a mint azt a C. tataricán már 

 Koschewnikovs'^ is megfigyelte. A papillák vékony falúak. 

 A szirom külső felületén elég nagy számban találunk olyan sej- 

 teket, a melyek mint hosszú, vékony és puha szőrök emelkednek 

 ki. De ezek is csak a szirom felsőbb részein figyelhetők meg, 

 a porzószál odanövésén alul csak igen ritkán fordulnak elő. 

 A szirom belső felületén nem találunk fedőszőrözetet, hanem 

 igen csekély számú mirigyszőrt, a melyek az összes többi szervek 

 mirigyszőreinél kisebbek, alakjuk azonban azokéival egyező. 

 Ugyancsak a szirom epidermisének képletei közt kell megem- 

 lítenem, hogy a szirom külső oldalának epidermisén több esetben 



' Koschewnikow D.: Zur Anatomie der coroUinischen Blüten- 

 MUen. Schriften d. Neurussiscli. Ges. der Natiirf. Bd. VIII. 1882, Odessa. 

 (Ex Just. 1885) 



