286 SZABÓ ZOLTÁN 



emlékeztetnek alsó levelei, a melyek hosszúra nyi'iltak, hosszú 

 levélnyélbe keskenyednek, továbbá piros színű virágai. Egyes 

 jellemvonásai, mint a kocsány borzassága, leveleinek bőrösségre 

 való hajlandósága, a gallér levélkéinek alakja, továbbá a virág- 

 zat nagysága, tömörsége, a két faj jellemvonásai között mintegy 

 közepet tartanak. 



Mielőtt e növényről végleges ítéletet mondanánk, tekintetbe 

 kell vennünk a polymorph K. silvatica egyes varietásait és for- 

 máit, a melyek a K. Jongifoliához hasonlatot mutatnak. Az ala- 

 csonyabb régiókat lakó var. dipsacifolia alakjai széles levélalak- 

 juknál és egyéb jellemvonásaiknál fogva tekintetbe nem jöhetnek. 

 Némi hasonlatosságot mutat a keskenyebb levélalakú f. steno- 

 phylla (Borb.) Szb./ ez alak leveleinek szabása és habitusa 

 által merőben eltér növényünktől, hazánkban elő sem fordul, 

 csak az Alpok hegyvidékein, a hol szoros kapcsolatban van a 

 subalpinus régióba felemelkedő f. vulgatawal. Habár a v. pocutica 

 S z b. szintén nagyobb virágzata, mint a v. dipsacifolia, de leve- 

 leinek szőrözete, alakja eltér növényünkétől, szintigy a v. turo- 

 censis bőrös és kihegyezett levelei által. A v. lancifolia, a mely 

 szintén a déli Kárpátok magasabb régióinak növénye, teljesen 

 elüt a K. Simonkaianatöl teljesen kopasz alsó internódiumai és 

 levelei, továbbá ez utóbbiak alakja által. 



Mindezek alapján még magával bold. S i m o n k a i val tör- 

 ténő vizsgálataink szerint is arra a következtetésre kellé jutnunk, 

 hogy a K. Simonkaiana nem egyéb, mint a K. silvatica és a 

 K. longi fólia hybridje. 



A Knautia génusz keretében általában nem ritka jelenség 

 a kereszteződés, a mely távolabbi rokon fajok között az első 

 pillanatra felötlik, közeli rokon fajok között azonban nehezebben 

 ismerhető fel. Közeli rokon fajok között még feltehetők átmeneti 

 alakok, a melyek a két faj önállóságának a jogosultságát 

 döntik el. Ilyen átmeneti alak azonban a K. silvatica és 

 longifolia többször kimutatott fejlődéstörténete és földrajzi elter- 

 jedése miatt közöttük fel sem tehető. A K. silvaticana^k a K. 

 longifoliahoz némileg hasonló alakjai nem átmeneti alakok, csak 

 mintegy a jelenkorban való ismétlődése annak a fejlődéstörténeti 

 folyamatnak, a melynek folytán a K. longifolia, silvatica és rokonai 

 az ősi időben közös ősükből kifejlődtek. A két faj földrajzi 

 elterjedése is arra tanít, hogy a É. silvatica sehol sem megy 

 át a K. longifoliaha, a hasonló alakok csak a hasonló termő- 

 helyen való konvergens kialakulás eredményei. 



Ha átmeneti alakot nem is, de a K. SimonJcaianalioz hasonló 

 hybridet már megfigyeltek hasonló körülmények között. Ilyen 

 a Knautia {Trichera) asperifolia Borb.-^ Karinthiából, valamint 



1 Knautia silvatica bb. stenophylla Borb. Revis. Knautiarum. 1904. 

 p. 25 ; K. silvatica v. dipsacifolia f. stenophylla Szabó, De Knautiis 

 Herbarii Dris. A. De Degen in Magy. Bot. Lapok 1910. no 1. Sep. p. 22. 



* B r b á s, 1. c. p. 42. no 10. 



