MAGYARORSZÁG NÖVÉNYFÖLDRAJZI TÉRKÉPE 8IM0NKAI L. HAGYATÉKÁBÓL 289 



n. Boreális-mikrotlierm flórabirodalom. 3. Karszt flóra- 

 vidék. 4. Sdavon flóravidék. 5. Déldunai flóravidék. 6. Keletkárpáti 

 flóravidék. 7. Nagyalföldi fióravidrk. 8. Pannóniai flóravidék. 9. Nori 

 flóravidék. 10. Quád flóravidék. 11. Tátra-fátrai flóravidék. 



E flóravidékek elhatárolásának részletesebb indokolását Simonkai 

 sehol sem foglalta egybe. Annak megvilágítására, hogy mily eszmék 

 vezérelték növényföldrajzi beosztásának raegállapitásában, említett két 

 dolgozatában felhozza ugyan részletesen néhány növényfaj alaksoro- 

 zatát {Thymus.^ Centaurea, Silene, Delphinium). azonban csak példa- 

 képen ; és nem annyira az egyes határvonalak concret megállapítása 

 s indokolása czéljából említi, mint inkább azért, hogy irányelveit 

 példájukon kifejthesse. Kétségtelennek vehetjük azonban azt, hogy a 

 térképen meghúzott növényföldrajzi határvonalakat kiterjedt megfigye 

 lései alapján, számos növényfaj elterjedésének figyelembevételével 

 állapította meg. Tuzson János. 



(A szakosztálynak 1910 november 23-án tartott üléséből.) 



R ö m e r Gy. : A Primula farínosa előfordulása az 



erdélyi fenföldön. 



A míg a Primula longiflora "hazánk hegységeiben sehol 

 •sem száll 1000 m t. f. magasság alá, addig a Primula farinosa 

 termőhelyei 1000 méteren alul vannak. A szuruli előfordulás 

 (2288 m, Fogaras vármegyében), melyet Baumgarten közöl, 

 bátran törölhető. A későbbi botanikusok e helyen nem találták, 

 még Fuss és Bartli som, pedig Fuss a Szurul-hegyen több- 

 ször is megfordult. A Primula farinosa a Bucsecsen sem jő elő, 

 bár Baumgarten herbáriumának egyik etiketté jén az olvas- 

 hatatlanul írt termőhely, a mint azt dr. M o e s z G. jól sejti, 

 csakis a „Butschetsch''-et jelentheti. Mivel úgy a Szurulon, mint 

 a Bucsecsen is a Pr. longiflora megvan, nyilván vele cserélték 

 össze a Pr. farinosát. Hasonló tévedés volt, mikor a Daphne 

 Blagayana Frey-t Daphne alpina L-nek tartották. 



A Pr. farinosa Magyarország északi és nyugoti részeinek 

 nedves, tőzeges rétjein és fellápjain nem ritka. Legjelentéke- 

 nyebb termőhelye az árvavármegyei Bory- mocsár. A M. N. Múzeum 

 herbáriumában a Pr. farinosa hazánk északi részéből, 17 termő- 

 helyről és nyugati részéből 4 helyről van meg. (Ezek felsorolása 

 a német szöveg (63.) oldalán.) Az északi és a nyugati előfordu- 

 lások három csoportba oszthatók. Az egyik csoportba tartoznak 

 a Magas-Tátra környékén levő termőhelyek. Itt a Pr. farinosa., 

 különösen a Vág völgyében nagyon elterjedt, úgy hogy Pax 

 a lápok legjellemzőbb növényének tekinti. 



A második csoportba tartoznak a Sopron, Vas és Zala 

 vármegyékben levő termőhelyek, melyek bizonyára a stájeri elő- 

 fordulásokkal állanak összefüggésben. Elszigetelt csoportot alkot 



