— 113 — 



Af denne Oversigt ses, at T. enjthyospennum or iiieget fast 

 med Hensyn til de indre Sv0bblades Tal, idet 99 af 100 Kurve 

 havde 13 indre Sv0bblade: T. Gelertii, som i de ydre Svobblades 

 Form og Stilling bar st0rst Ligbed mod T. erijthrospermum, viser 

 derimod stor Forskel i de indre Sv0bblades Tal. Benyttor vi de 

 fmidne Talforbold til Dannelsen af Forskelskurver^) for de cnkelte 

 Arters Vedkommende, viser dot sig, livad jo ogsaa umlddelbart 

 ses af Oversigten, at bos 7'. enjthrospermum, T. paliidosiini og 

 7\ Gelertii bar Kurven kun eet Toppunkt, der b'gger ved Tallet 13, 

 o: 13 Svobblade. Foruden de ovennsevnte 100 Kurve af T. erijthro- 

 spermum fra Billesborg Strand bar jeg bos denne Art bestemt de 

 indre Svobblades Tal bos et rnindre Antal Kurve fra forskellige 

 Steder, f. Eks. Dyrebaven, Havelse, Fano og BJ0rnsbolm, og stedso 

 fundet, at de nsesten alio bavde 13 indre Svebbiade; jeg bar derfor 

 Grund til at tro, at de indre Svobblades Tal bos denne Art kun 

 or Udet forskelligt, og at Forskelskurvon kun bar eet Toppunkt. 

 Derimod formoder jeg, at mere omfattende Taallinger vil vise, at 

 Forskelskurvon bos T. Gelertii bar to Toppunkter, ved 13 og 21, 

 ligesom bos T. Osfenfeldii, om bvilken der senere skal blive Tale, 

 og T. vuUjare; for den sidstes Vedkommende ses dot, at de 200 

 Blomsterstande fra Norre Fa3lled viser en Forskelskurve med kun 

 eet Toppunkt, nemlig ved 13; og de 200 Blomsterstande fra Koge 

 viser en Forskelskurve, der ligeledes bar kun eet Toppunkt, der 

 dog ber ligger ved 21; dannes der nu on Fselleskurve for de 400 

 Blomsterstande, faar vi en Kurve med 2 Toppunkter, ved 13 og 

 21, mserkelig nok mod 28 pGt. af Blomsterstandene ved bvert 

 Top[)unkt. 



Skont T. Gelertii mest ligner T. erythrospermnm med Hensyn 

 til de ydre Svobblades Form og Stilling, saa staar den dog saa vol 

 i Habitus som i de fleste Karakterer niermest ved T. ndr/are', vol 

 afgiver de ydre Svobblades Forbold i Regelen et godt Skelnomaerke 

 mellem T. Gelertii og T. vulgare; men man stoder dog ofte paa 

 Vanskeligbeder. Straks efter at der var gjort opmtierksom paa. nt 

 T. Gelertii fandtes i Dan mark, begyndte jeg en statistisk Under- 

 s0gelse af saa vol denne som de andre Arters Forekomst og Ud- 

 bredningsforbold. Dot viste sig imidlortid ofte at vaere vanskeligt at 



') Forskelskurve heiiyttes lier i Stedet for del jrivn^'se Ord: Viiriationskurvt>. 

 Udtrykket: Variationskurve holder jeg ikke af at l)ruge, fordi del ikke alene 

 betegner en Kurve over Forskellene men lillige ofle da?kker over en under- 

 skudt Teori om For.skellighedernes Aarsag. 



