— lUl — 



Strandengeii dannet ornkring sniaa Aaers Udleb, og det er tydeligl, 

 at det er Aalebene, soiii er Skyld i Strandengenes Tilstedev.Brelse, 

 rinieligvis fordi Aaernc haemmer den Sandflugt, som bar gjort deu 

 0vrige Del af Kysten til Sandstrand, men maaske ogsaa fordi de 

 niedforer en Del fint Materiale. Iniidlertid er Strandengene ikke 

 saerlig godt udviklede, Vegetationen er usajdvanlig kort og ikke fuldt 

 saa taet som ellers paa en Strandeng, og Grunden dertil er, at 

 Jorden ikke er den sisdvanlige fede KliBg, men mere eller mindre 

 sandblandet, med andre Ord, at Aaerne ikke bar kunnet hindre 

 Sandflugten belt. Paa Lerba^k Strandeng tog jeg i den nedre Del 

 af Engen f0lgende Profil: 



Vegetation. 



10 cm. frugtbart Materiale dannet af fed Klseg og Sand (humusrigt). 



20 cm. humus- og lerblandet Sand. 



10 cm. sort, lugtende, lidt sandblandet Mudder. 

 Strandsand med Skaller (lyst blaagraat). 



Vegetationen paa Strandengen fremb0d de saedvanlige ofte 

 skildrede Forhold i). Den st0rste Del af Lerbgek Strandeng (under- 

 s0gt ^Vt) indtoges af Harrilengen, bvori foruden Karakterplanten 

 (JuHcus Gerardi) tillige Glaux og Agrostis stolonifera spiller Hoved- 

 roUen ; byppige er desuden Trifolium repens, Armeria, Odontites litto- 

 ralis, Plantago maritima o.fl. Pletvis forekommer Artemisia maritima 

 I Maengde, og i Hullerne i den ydre Del af Engen bar vi et smalt 

 Bgelte af Andelgrses (Glyceria maritima) med Spergularia media 

 (S. marina) og lidt Salicornia i den nogne, midterste Del af Hul- 

 lerne; endvidere Andes ud mod Vandet et smalt, men typisk 

 Andelgrses-Boelte og Antydninger af ot Kveller-Baelte. Enkelte 

 Steder fmdes Aster tripolium og smaa Bestande af Scirpus mariti- 

 mus og Taberncpmontani', af andre typiske Strandengsplanter vokser 

 der paa en lille Stump Harrileng lidt syd for Lerbaek Strandenge 

 (udfor B0nnerne) Oh/one pedwicidata , som ellers ikke forekom i 

 Egnen. 



Strandengen n lellem J e r u p - og K r a g e s k o v - A a s U d 1 b 

 var mere t0r end Lerbsek-Engen. Vel maa man niiermest kalde 



^) Se E. Warming: Fra Vesterhavskystens Marsicegne. Xat. Fur. Vid. Medd., 

 1890, p. 20(i; Elcskursionerne til Fano og Blaavand i 1893 og 1899 (Botan. 

 Tidsskr., 19. Bd. og '25. Bd.); A. Mentz i S. Rambusch: Studier over Ring- 

 k0bing Fjord, Kobenhavn 1900. 



