- 137 — 



direkte Tilpasning erhvervede Egenskaber — delvis nedarves, o: 

 delvis kominer igen hos Afkomniet, selv om de Betingelser, der var 

 nodvendige for Moderplantens Vedkommende, ikko er iilstede ved 

 Afkommets Ontogenese, Darwinism en, paa den anden Side, 

 gaar ud fra, at der i Naturen opstaar Afvigelser fra Modorplanten, 

 Variationer, hvortil vi ikke kender Aarsagerne, og som derCor kaldes 

 ubestemte eller tilfteldige, men som, engang opstaaede, viser sig at 

 veere arvelige; de Individer, som er mindst skikkede for Livet. 

 bukker under i Konkurrencen , medens de bedst udstyrede liar 

 storst Udsigt til at leve og frembringe Afkom, til hvilket den eller 

 de nye, heldige Egenskaber nedarves, hvorved Begyndelsen til en 

 ny systematisk Enhed, Art, Underart, o. s, v., er dannet. 



I begge Teorier fmdes de samme tre Hovedpmikter: Varia- 

 tion erne, Vari at ion ernes Aarsager og V^ariationernes 

 Arveligbed. Hvad det forste Punkt angaar, da er for begge 

 Teoriers Vedkommende Variationerne givne, haandgribelig tilstede, 

 men forskellige. Med Hensyn til de to andre Punkter er Forholdet 

 dette: Aarsagerne til de Variationer, hvormed Lamarck ism en 

 opererer, kender vi, men det 3dje Punkt, Variationernes Arveligbed. 

 er ber det problematiske, det, som Fremtidens Forskning vil have 

 at undersoge. Omvendt med Darwinismen; det er en Kends- 

 gerning, at de Variationer, som Darvi^inismen bygger paa, er arve- 

 lige; derimod kender vi ikke Aarsagerne til disse Variationer. og 

 her ligger derfor Hovedproblemet for Darvinismens Vedkonnnende. 



Darwinismens „tilf8eldige, ubestemte" Variationer bar jo sikkert 

 nok i mange TilHelde sin Aarsag i Krydsninger mellem de eksi- 

 sterende systematiske Enheder; i andre Tilfaelde skyldes de maaske 

 en indre, ukendt Udvikling i Kimplasmaet, ved hvilket sidste Udtryk 

 her blot forstaas det ukendte x, der er Biereren af do arvelige 

 Egenskaber. Overfor de enkelte , i Naturen forefiindne. ai'velige 

 Variationer, staar vi som oftest ganske uden faste Holdei)Lmkter. 

 idet vi ikke bar noget Middel til at afgore, hvorvidt en given Va- 

 riation skyldes en tidligere, maaske endog langt lilbage liggende 

 Krydsning eller muligvis en indre Udvikling i Kimplasmaet alene. 

 Det gaelder om at kunne holde de to niuligc Aarsagsrtekker iidc 

 fra hinanden. 



Men nu har vi i 7\iraxaciini-S\vsgien et let brugeligt Objekt, 

 livor, som det idetmindste synes, Hensynet til Krydsning er ude- 

 lukket, og som derfor vil vaere sasrdeles brugbart for Undersogelser 

 i den nsevnte Reining. Sporgsmaalet bliver da dette: er de Karak- 



