— 138 — 



terer, der adskiller Arler og jEtter indenfor Ta raxacitm-SlsBgien, af 

 en saadan Beskaffenhed, at de maa antages at hidr0re fra Laniarck- 

 ismens bestemte, af ydre Faktorer betingede, „Variationer" (o: 

 Ontogeneseformer) , der er bleven arveligt fsestede, eller kan de 

 lettere forklares ved at antage, at de hidr0rer fra Darvvinismens 

 „ti]faeldige", af en indre Udvikling i Kimplasinaet betingede Varia- 

 tioner; eller maa begge Forklaringer muligvis tages til Hjeelp. Jeg 

 haaber, at fremtidige Unders0gelser over Arterne og deres geogra- 

 fiske Udbredelse vil give idetmindste nogle Bidrag til disse Sp0rgs- 

 maals L0sning. 



Tilsidst endelig dette. Ved en Blonisterplante-Slsegt, der for- 

 merer sig parthenogenetisk, kan der blive Tale om, hvad man skal 

 kalde Art, da vi ikke her bar Krydsningsproduktets forskellige Grad 

 af Frugtbarhed som Rettesnor. I en videnskabelig Unders0gelse 

 b0r man naturligvis holde ude fra hinanden, hvad der er arveligt 

 forskelligt; hvad man vil kalde de adskilte Enheder, bliver tildels 

 en Sk0nssag, der delvis bestemmes af Hensynet til det praktiske 

 Behov. Men da en Sammenhobning af mange Navne — Arter, 

 Underarter, Varieteter, Undervarieteter , o. s. v. — er upraktis,k, 

 mener jeg, at man i den videnskabelige Unders0gelse b0r betegne 

 som Arter de Enheder, der bar saadanne arveligt faestnede Egen- 

 skaber, at der derpaa kan grundes en fast Beskrivelse, ved hvis 

 Hjselp de enkelte Enheder kan genkendes af Andre. 



Fordi man kan se en Forskel paa 2 Individer eller Individ- 

 Grupper, selv om Forskellen er nok saa stor, berettiges man naturlig- 

 vis ikke til at tale om Arter; bar man derimod vist, at den nsevnte 

 P'orskel er arvelig under alle Forhold, mener jeg, at man er beret- 

 tiget til at tale om Arter, og kun da. De arveligt forskellige 7'a- 

 raxaciim-FoYmev, som jeg bar unders0gt, og som kan genkendes, 

 bar jeg derfor kaldt Arter og bengevnet dem som saadanne; de 

 Former, som jeg vel selv bar Rede paa, men som idetmindste ikke 

 endnu kan gores tilstroekkelig kendelige for Andre, kalder jeg 

 ^Etter (gentes). 



