— 73 — 



den, hvorefter vi ad en anden Vej, over Engene og Markerne, tog 

 tilbage til Blaavand. 



Skalling-Sletten er en vidtstrakt, gulgraa Flade, ganske plan og 

 tilsyneladende ganske nden Liv. Fig. 9 viser Udsigten fra den nord- 

 vestlige Ende ud over Fladen og Klitterne langt i Syd. I Forgrunden 

 ses lave Tuer dannede af Ghjceria mantima og Agrostis alba. De 

 hvidlige Partier paa Fladen er lost (tort) Sand. Ved naermere Betragt- 

 ning viser det sig dog ikke belt at vaere Tilfaeldet, at den er livlos. 

 Der er Strsekninger, hvor ganske vist intet andet ses end Musling- 

 skaller og Grus af tset liggende, brnnc og sorte Stene, og saa maaske 



-IT"""^"-- 



K.W!'J'l^',.iaLBl.„i4mjJtU__— ."-.„ ^ 



Fi^. 9. Fra Skallingen (Udsif?t mod Syd). 



hist og her en lille Hjailmetue, der bar samlet lidt Sand bag ved 

 sig (paa Lgesiden). Der er andre Stroekninger, der synes at vfere 

 ganske nogno Sandflader, med kun enkelte Skaller ragende op at 

 af det brune Sand. Men ser man nsermere til, vil man finde, at 

 der er blegt lerbrunt-olivengronne Pletter, ofte ret store i Udstniek- 

 ning, og i dem vil man finde de forste Kolonister af Landet, de 

 blaagronne Sandalger, som findes omtalte i Beretningen 18*J8, 

 S. 81, i Beretningen om Skagens-Ekskursionen 18*J6 (Bot. Tidsskr. 

 21, S. 71), og som jeg nu kender rundt om fra vore Kyster og belt 

 ned langs Sonderjyllands Vestkyst til Amrum. Vandet fandtes ber 

 i Maj i ea. V2 Meters Dybde. De jaevne Sandflader er overvejende, 



