- 64 -, 



ulha med ineterlange Udlobere, Potamogeton alpinus og acutif alius, 

 Scirpus Tahe}'na")}io)itani, Sparganiiim ramosum og simplex med 

 lange, flydende Blade. 



Om Aftenen naaede vi Blaavandshuk og bleve med nogen 

 Vanskelighed indkvarterede allesammen dels i Kroen, dels i om- 

 liggende Gaarde. 



14. Juli gjordes en Ekskiirsion mod Sydvest forbi Rednings- 

 stationen til Havet, op til Fyret, gennem Klitter og Gr0nninger til 

 Karls Masrsk. 



Hele Egnen er oprindelig en ganske jsevn Flade (Diluvialflade?), 

 og alle de talrige Forhojninger og Ujsevnheder, der nu fmdes, og 

 som mange Steder er saa store, at de vsesentlig indskraenker Syns- 

 kredsen, er Flyvesandsklitter. Bimden er nu overalt Sand, og nogen 

 Torvedannelse skal ikke fmdes (undtagen ved Bordrup, som omtalt) ; 

 efter Sigende skal der dog findes Torv dybt nede. Heller ikke 

 synes der i Hederne at fmdes nogen tyk og sej Mordannelse. Der 

 findes der vsesentlig knn en svag Mulddannelse, som farver Sandet 

 sort, og i de vaadere Hedestrsekninger naar noget dybere ned. Der 

 fmdes ntvivlsomt heller ingen Ahldannelsc, hvad der bekrsefter min 

 oftere (Mano, Fano, Oksbol, o. a. St.) gjorte lagttagelse, at i Lyng- 

 hede paa Flyvesandsbimd danner der sig ikke eller dog sjaelden Ahl. 

 Denne synes nsesten kun at optrsede paa Diluvial- eller Alluvialsand, 

 navnlig det fluvio-glaciale Sand paa Hedesletterne i JylJand, og 

 Sandet skal formodentlig til en vis Grad vajre jernholdigt. 



Vi tog ferst San dm ark erne i 0jesyn. De rodbrune Rod- 

 kn 86 marker, som trseffes rundt om i Landet paa magre Sand- 

 marker, der ikke er blevne merglede, og som er almindeligst i 

 Jylland, repra^senterer aabenbart et af Kulturen fremkaldt, bestemt 

 Trin i Vegetationens Udvikling paa forhen dyrket, men nu til sig 

 selv overladt Mark. Dette fremgaar deraf, at de ssedvanlig er meget 

 skarpt begrsensede mod andre Marker, der er gr0nne Gragsmarker 

 eller bar Seed. De er i Virkeligheden alle vsesentlig Marker, der 

 Aaret forud har baaret Rug (eller Havre), hvilket ses af de Stubbe, 

 der staar paa Markerne, og af de enkelte Rugplanter, der fmdes 

 spredte hist og her. Ssedskiftet er i Vestjylland paa saadanne 

 Marker ssedvanlig det, at man to Aar i Tra^k dyrker Rug (altid 

 Vinterrug), og derpaa lader dem ligge; Byg og Havre dyrkes paa 

 mere fugtige Jorder. 



Ved Jordens Bearbejdelse maa der voere fremkommet en 

 L0shedtilstand i Jordbunden, som er gunstig for Udviklingen af 



