— 233 — 



fremkomniet ved, at Giildsmeden under sine Forsog paa at komme 

 bort fra det, der holdt den fast, er kravlel eller niuligvis, ved Hjselp 

 af de tre fVie Vinger, er flagret afsted, men er bleven tvungen til 

 at bevaege sig i Kredsgang; den Spsending, der derved fremkoni i 

 hele Vingen, har freml)ragt en Snoning i dens svageste, yderste Del. 

 Giildsmeden er saaledes i dette Tilfeelde bleven vanskabt ganske 

 paa samme Maade, som det stundom kan hsende andre Insekter. 

 der paa en eller anden Maade kommer under ugunstige Forliold 

 lige efter Iludskiftet. Da denne Forklaring selvfolgelig nodvendiggor. 

 at der lige ved Siden af Solduggen har veeret Vand, livorfra Nymfeii 

 bar kunnet kravle op, naevner jeg, for Fuldstoendighedens Skyld, al 

 Solduggen just stod imellem T0rvemos i Kanden af en nsesten ud- 

 torret Pyt. Det forstaar sig af sig selv og behover naturligvis ingen 

 videre Dr0ftelse, at Solduggen ikke har haft eller har villet kunne 

 faa nogensomhelst Nytte af saaledes at fange en Guldsmed, for ikke 

 at sige en Guldsmedevinge, Det hele Forhold har da ogsaa nser- 

 mest Karakteren af en Kuriositet, men paa den anden Side dog af 

 en saa ussedvanlig Art, at jeg har troet det Umagen v?erd at skoenke 

 den Omtale i disse faa Ord. 



Kabenhavn, 5te Januar 1903. 



Senere Tilfojelse. Efter at ovenstaaende allerede var sat. 

 har Hr. Docent, Dr. phil. Kolderup Rosenvinge vgeret saa elsk- 

 vgerdig at henlede min Opmeerksomhed paa en Notits^), vedrorende 

 et lignende ^Emne, af hvilken jeg her til Sammenligning vil anfore 

 Hovedpunkterne. Forfatteren fortoeller, hvorledes han i en Terve- 

 mose i Omegnen af Danzig har set talrige Dagsvaermere gjorte til 

 Bytte af Drosera aiiglica Muds.; det var som Regel Hvidsvaermere. 

 saavel Pieris rupee L. som ganske i Sserdeleshed P. DapUdke L. ; 

 foruden disse iagttog han kun en enkelt, lille Perlemodersvsermer. 

 Han havde endog Held til i flere Tilfoelde at iagttage, hvorledes 

 Fangsten gik for sig; Sonnnerfuglen blev, mener han, skuffet af 

 Sekretet paa Bladene og slog sig, i den Tro. at det var llonning. 



^) H. von Klinggraeff: Schmetterlingsfang der Diosora anglica Huds. (Schr, 

 d. uatuif. Ges. in Danzig, VII, :}, 1890). 



