— 223 — 



Smaaaksets violette Farve a) hos Bastard Kagsiarsuk endog 



stserkere end hos de undersogie Ekseniplarer af Agrop., j3) hos 



Bastard Nulok nsermest som hos Ehjmus (o: nsesten helt raanglende). 



Bastard Nulok er altsaa den af de 3 Planter, der kommer 



Elynms nsermest i morfologisk Henseende; de to andrc staar mere 



intermedisert. 



Som ovenstaaende viser, er en Del af de unders0gte Bygnings- 

 forhold rene St0rrelse3forhold (Bladbredde, Sttmngel 1 8e n g d e , 

 Rhizomtykkclse o. s. v.). Da imidlertid saadanne er undergivne 

 stserke Variationer, maa vi soge de paalideligste Svar i rene Form- 

 forhold hos de Planten sammenssettende Elementer. De paalideligste 

 af den Art trseffes i dette Tilfaslde i Bladenes Bygning, hvorfor det 

 vil vaere af meget stor Betydning f0rst at underkaste Foroeldrenes 

 Bladanatomi en Unders0gelse og dernj^est prove, hvilke af de der 

 fundne Bygningsforhold vi trseffer hos Bastarden. 



Elymus arenarius L. var. villosus E. Mey. (Fig. 1 og 2). 



Bladet udprseget dorsiventralt ; paa den morfologiske Underside 

 tilnaermelsesvis fladt, paa Oversiden dybt furet af lange parallelle 

 Fnrer (Fig. 1). Undersidens Epidermis er opbygget af Langceller og 

 Dvsergceller, regelmoessigt afvekslende med hverandre og udstyrede 

 med tykke, bugtede Sidevsegge og endnu tykkere Ydervtegge. Dva^rg- 

 cellerne er aldrig forlsengede som Haar, hvorfor Bladets Underside 

 er fuldsteendig glat (Fig. 2). Forekomsten eller Mangelen af Stomata 

 staar i et n0je Forhold til Mangelen eller Tilstedevaerelsen af et 

 hypodermalt Styrkevaev, der kan optraede hos denne Plante, og som 

 — if0lge en nmndtlig Meddelelse fra Magister Raunkiasr — ikke 

 forekommer hos vore danske Elymus. 



Fig. 1, A viser os TvEersnittet af et Blad, hvor dette Vsev 

 mangier. Ser vi et Fladesnit af dette Blad (Fig. 2, D), viser det 

 Tilstedevgerelsen af Spaltcaabninger, der ofte (dog ikke paa naer- 

 vserende Figur) ligger i lange Roekker, idet hver Spalteaabning ind- 

 tager en Dvaergcelles Plads. 



Fig. 1, B viser et Blad, hvor det hypodermale Vaev som et 

 enkelt Lag breder sig under Huden dog hist og her gennembrudt 

 for at give Plads for Spalteaabninger (ved ss i Fig.). 



Fig. 1, C viser os endelig et fuldstfendig kontinuerligt Lag, der 

 hist og her gor Tillob til at blive flerlaget, og som ganske udelukker 

 Spalteaabningerne og i det hele taget er mere solidt bygget end 



15* 



