— XLIV — 



og Joh. Lange har samlet den i Holsten raellem Ratzeburg og Molln 1845 

 (Lange's Herbarium, benfevnt R. polyanthemus, v. latilobus). 



Idet jeg betragter Exemplaret fra Flaskekroen som, hvad Findested angaar, 

 upaalideligt, bliver der forelobig kun et Voxested i Danmark, nemlig som na^vnt 

 Grimstrup Krat ved Varde; og det forbindes jo let med det holstenske Voksested, 

 hvorved der opnaas Kontinuitet i den geografiske Udbredelse (fraset Gotland). 



2. Erythrcea capitata Willd. 



I Lange's Haandbog i den danske Flora, 4de Udg., p. 437 gores der i en 

 Anmaerkning opniferksom paa, at Prof. Witt rock i Sverige har fundet jto 

 Erythrcea-Aviev, som ikke var kendte fra Danmark, men som muligvis kunde 

 findes her. Den ene af dem, E. yJomerata Wittr., der er ntermest beslaegtet med 

 E. Uttoralis (Tm'n.) Fr., mente afdode Brygger Th. Schiotz at have fundet 

 ved Bulbjserg, men Exemplarerne derfra viste sig at vajre en lav og taet Form 

 af E. Uttoralis og er opf0rte i Lange's Rettelser & Tilfojelser til Haandb. 

 Danske Flora, 1897, p. 22 som E. littornlis, /?, minor Hartm. Af den anden 

 af de ventede Arter, E. capitata Willd., fandt jeg i Aar paa Langelands- 

 Exkursionen nogle Exemplarer paa en grfeskla?dt S t r a n d k 1 i n t v e d D i m e s o d d e 

 mellem Bagenkop og Gulstav. 



Erythraea capitata Willd. adskiller sig fra E. Centatirium, som den er 

 naermest bestegtet med, ved folgende Karakterer: Sta?nglen kort (2—10 cm.), 

 med faa, strakte Led: Rosetbladene store, ovale eller omvendt-a3gdannede ; de 

 0verste Stsengelblade fast naermede til Blomsterstanden; denne er mange- 

 blomstret og hovedformet, idet Blomsterne er samlede i Nogler, der atter 

 staar tset sammen ; dog findes der ikke sjaeldent en eller faa straktleddede Grene, 

 der rager op over Hovedstanden; men ogsaa disse ender med et mindre Ho ved 

 af n0gleformede Stande; Baigeret (under Blomstringen) af La?ngde med eller 

 lidt Itengere end Kronroret, Kronroret kortere eller naesten lige saa langt som 

 Kraven; St0vdragerne faestede neden for Midten, oft est endog nxv 

 Basis af Kronroret, ikke som hos E. Centaurium i Indgangen (.Svfelget). Den 

 voxer paa graesklaedte Steder naer Havet. — — Da det er en Plante, som i det 

 hele er lidet udbredt, og hvis Forhold til den nserstaaende E. Centaurium er 

 noget uklart, skal jeg omtale, hvad man ved om den. 



Den blev i 1815 beskrevet af Willdenow paa Exemplarer, hvis Findested 

 ikke kendes, men som maaske stammer fra Berlins Omegn. Forovrigt forblev 

 den aldeles ubemserket (dog opf0rtes der i adskillige Floraer en var. capitata 

 af E. Centaurium, karakteriseret alene ved sin taet sammentraengte Blomster- 

 stand), indtil Englaenderen F. Town send i 1879 paa 0en Wight (og senere 

 ogsaa paa Englands Sydkyst) fandt en Plante, som han, efter at have undersogt 

 Willdenow's Originalexemplar, kunde identificere med E. capitata Willd. Han 

 har givet udforlige Oplysninger ') ledsagede af Figurer af Planten og mener, at 

 den er en godt karakteriseret Art. 



Et Par Aar efter (1884) kunde Prof. V. Wittrock uddele den samme 

 Plante i sit Exsiccatv^ei'k over Sla?gten Erythrcea; han havde fundet den paa 



") F. Tow^nsend: On an Erythrcea new to England, from Isle of Wight and 

 South Coast. — Journ. Linn. Soc. XVIH. 1881, pp. 398—405. PI. XV. 

 id.: On Ervthraja capitata Willd. — Journ. of Botanv, XIX, 1881, pp. 

 87-88. 



