— XL — 



A(jropyrani repots, Loliuni perenne, Poa pratensis. Hierochloa odorata, Festuca 

 rubra, Glyceria fipectahilis, Bromus mollis og Trifoliuin pratense. 



Paa intet Punkt af Fjordengene ved Aaens Udbl) sker der nogen Tilva?kst 

 siMii elleis langs Kanterne af Strandenge, og Forholdene er i Hovedsagen nu 

 som de var det i Slutn. af 1870-erne, da Generalstabens Opmaaling fandt Sted. 

 Mulige sinaa Forandringer er i hvert Fald ikke betingede af Opvaekst (Opgrfide). 

 men af Materialflytninger o. de?l. Udenfor Kanterne af Engene findes magre 

 Bevoksninger af Svirpiis lacustris, Phragmites og Heleocharis palusfris, men 

 ingen af dem betinger her nogen Nydannelse af Eng. Paa Engenes yder.ste 

 Gi's'nsei' er der ssedvanligvis fremkommet ganske lave og faa Alen brede Volde, 

 der for en meget vs'sentlig Del bestaar af Sand; Sandet er formodentlig bragt 

 ind med Fjordvandet og fo)-medelst sin Tyngde aflejret her langs Kanterne af 

 Engene, medens de finere Lerpartikler fores Isngere ind over Engene og 

 afsaettes der. Paa disse Volde er Vegetationen ret broget og blandet; man kan 

 finde Carex arenaria sammen med Glyceria sjiecfahiUs og Carex Goodenovii, 

 endvidere af Graesser: Festnca rubra, Holcus lanafus og Phragmites repens; 

 endelig adskillige Urter: Carum. carvi i stor Msengde, Taraxacum, Trifolium 

 pratense, Rumex crispus o. fl. a. 



Langs selve Aaens Bredder begynder den sa?dvanlige Vegetation af Carex 

 gracilis, Glyceria spectahilis, Phragmites, Rumex Hydrolapathum o. s. v., der 

 betinges af det udstrommende ferske Vand. 



Om Vinteren overskylles Engene 0st for Jaernbanedaemningen af Fjord- 

 vandet. Det er klart, at siden Daemningens Opforelse er Adgangen for Vandet 

 i ikke ringe Grad besvsrliggjort ; Beboerne bar i de senere Aar erfaret dette 

 derved, at Engene er „gaaet en Del tilbage". Alligevel kan Vintervandet, isa^r 

 med vestlige Storme, gaa ret langt ind, endda et godt Stykke over den indre 

 Gra?nse for Fjordengene, hvorpaa bl. a. de ikke ubetydelige Mtengder af Ba?ndel- 

 tang m. m., som ligger spredt udover Engene, nok kan tyde. Ved at betragte 

 Fjordengenes Overgang i Mose og Ferskvandseng faar man et vistnok paalideligt 

 Billede af Vandstandsforholdene paa Engene om Vinteren og om Fjordvandets 

 Betydning for Engenes Vegetation. 



Omtrent udfor Kjolsen Holdeplads og efter en omtrent lige Linie mod 0st 

 ;«ndres Vegetationen indefter mod Bakkerne. Juncus Gerardi forsvinder; lige- 

 ledes Agrostis alba. Festuca rubra optrseder til Genga?ld i storre Maengde, men 

 iblandes snart andre Graesser: Holcus mollis, Anthoxanthum og Agrostis vul- 

 garis. Navnlig bliver dog Carex panicea mere og mere almindelig og omsider 

 meget karakteristisk, vi kommer altsaa efterbaanden ind over Carex panicea- 

 Mose med dens saedvanlige Vegetation, bl. a. af Hylocomium squarrosum. Tor- 

 ven er ikke dyb; Sandbund naas snart, indenfor 60—70 Gm.s Dybde. Endnu 

 naermere ind under Bakkerne forsvinder Carex j^anicea-Mosen og giver Plads 

 for anden PlantevEckst. 



Nfermest Aaen afloses Fjordengen af Carex Goodenovii- (C. vulgaris-) Eng, 

 hvor Carex Goodenovii er dominerende, tnedens Aira caespitosa, Festuca 

 rubra og Anthoxanthum, hist og her ogsaa Hierochlora odorata, er rigelig til- 

 stede; paa mere fugtig Bund kan Carex disticha, C.ampullacea eller C. gracilis 

 forekomne. De s^dvanlige Urter findes i Maengde, og af Mosser er Hypnum 

 cuspidatum rigeligst tilstede. Fjordengens Planter kan Vfere iblandede Carex 

 Goodenovii-Engens; saaledes kan der af Overgangsformer ses en udpraeget 

 Carex Goodonovii + Triglochin marUimum-Eng. 



Alt efter Afstanden fra Aaen afloses Fjordengene altsaa enten af Carex 

 Goodenovii-Eng eller af Carex pa>iieea-M.ose , saaledes som angivet paa 



