— XLI — 



Kortet. Gra?nsen er naturligvis ikke skarp; Fjordengen aftager, selv oni Vege- 

 tationen er nogenlunde bevarel, i Frodighed heniniod Graensen, og de aflosende 

 Fomiationer er stiaks ikke klare. Nord lor Aaen ligger Grsensen langt vest- 

 ligere end Syd for den; her er overhovedet kun en ringe Strajkning Fjordeng. 

 Fjordengene er af storre okononiisk Vnerdi end nogen nalurlig Eng eller 

 Mose langs Skals, selv om Vterdien af Engene indenfor Jan-nbaneda^mningen er 

 noget synkende. 



Mine f0rste lagttagelser over Skals-Aa-Dalens Enge og Moser skete i 

 Efteraavet 1901; ved Bes0g i Forsomren lOOii paa lignende Aiealer najrrnere 

 Aaens Udlob (Vest for Bjergegrav) har jeg kunnet supplere det tidligere sete 

 med Erfaringer, som den sene Aarstid i 1901 ikke tillod at gore. Jeg skal 

 forelobig blot nasvne enkelte Punkter, og forst omtale nogle Carex-Arteis 

 Forekomst. 



Carex gracilis vokser dels umiddelbart indenfor den stedvanlige Vegetation 

 af hoje Graesser og Skaermplanter langs Aaens Bredder, dels paa lavere Partier 

 af Air a- og Carex Goodenovii-Eng. Begge Steder danner den meget ofte 

 store og rene Bevoksninger — Carex gracilis-Enge, der er en Grad fugtigere 

 end Aira- og Carex Goodenovii-Engene. Dog findes den som Kegel paa saa 

 fast Bund, at den kan mejes med Le. Dens Rhizomer, der gennemvajver 

 Jordsmonnet, det af Aaens Vand afsatte Dynd og Sand, bidrager i meget hoj 

 Grad til at gore Bunden fast. Ofte finder man langs Skals Aa Partier, der 

 tidligere var Bugter, men som nu er blevet til fast Eng ved Hja^lp af Carex 

 gracilis. Denne Plante er ikke okonomisk vserdil0s; tvsertimod a'des den 

 baade i frisk Tilstand af Kreaturerne og efter Sigende endnu hellere som Ho; 

 den borer heller ikke til de mest stivbladede Carex- Avier, og den giver en 

 temmelig fyldig Homasse. I de vestligere Egne af Jylland har Carex gracilis 

 en ikke ringe okonomisk Betydning; store Partier af de fugtigste Enge langs 

 Skern Aa — saaledes mellem Skern og Lonborg, hvor jeg kender Forholdene 

 bedst, — er bevoksede af denne Art; Beboerne saniler den omhyggelig (i gun- 

 stige Aar slaas den to Gange) og vurderer den som et godt Fodergrass. 



Ved Efteraarstid havde jeg enkelte Steder fundet afhugne Tuer af en 

 anden Carex, som jeg ikke med Sikkerhed kunde henfore. Om Foraaret fandt 

 jeg fra Bjergegrav Vest paa hist og her st0rre lysegronne Pletter af den samrne 

 Art, som viste sig at vaere Carex caespitosa. Den danner i Carex Goodenovii- 

 Engen meget skarpt begraensede Bevoksninger baade formedelst dens Farve og 

 derved, at Tuernes faste Dele hfever sig nogle Tommer over den ovrige Vege- 

 tation. Dens Tuer er meget kompakte. Som Folge af den tueformede Vsekst 

 breder den sig ikke staerkt, og den kommer paa intet Punkt af Skals-Aa-Om- 

 raadet til at danne storre Bevoksninger, hvilket er saa meget des heldigere, 

 som den sikkert borer til de Crtrex'-Arter, der ikke aedes af Kreaturerne; hvor 

 disse havde Lejlighed dertil, var den stedse vraget. Overhovedet er C. caes- 

 pitosa ikke just hyppig indenfor det naevnte Omraade. 



Vest for Viborg-Skals-Vejen, men inden Grjensen for P'jordengene danner 

 ogsaa Carex disticha rene Bevoksninger af ikke belt ubetydelig Udstnokning — 

 Carex disticha-Enge, der ointrent er parallele med Carex Goodenovii-Engene, 

 men dog kraever lidt storre Fugtighed. Hvor Bevoksningerne ikke belt bestod 

 af C. disticha, fandtes desuden en ikke ringe Maengde Hierockloa odorata og 

 Anthoxanthum, Carex Goodenovii og af Urter isaer Lennfodou autioinialis. 



