156 



Literafur-Sfversi'gt. 



Cellvafnaderna i knoppfjiillen aro iclentiska raed dem i 

 stammen ocli mindre modifierade an i de egentliga bladen; 

 de aro i allmanhet lika i bada sidorna af fjallet. Fjallens 

 nedre skyddade delar tiro vaul. af olika byggnad raed d< j 

 6fre obetacktar och liksom de innersta fjallen spadare och 

 med mera tunvaggig cellvafnad, liknande den i knoppens 

 nnga stamanme. Det ar hufvudsakligen de obetackta delarne 

 af knoppfjiillen, som har i det foljande afses. 



Epidermis liar aldrig klyfoppningar, dess celler ha 

 raycket tjocka vaggar, som aro starkt ctiticulariserade, i syn- 

 ncrhet de utatvanda. Hos nagra barrtrad bildar utsidans 

 epidermis den ofvervagande viifnaden af de me'llersta fjallen, 

 insidans saknas. Hos Fagits sylvatica aro cellerna tnnn- 

 vaggiga och fyllda med harts, sa att sjelfva cellerna tyckas 

 bilda en tjock cnticula. Ofver kiirlknippena liar den mera 

 lan^stracktn celler liksom hos de esfentlio'a bladen. Den ar 

 ofta bekladd af liar, egendomliga epidermdidalbildningar 

 (Fraxmus) eller liartsafsondrande kortlar; dess celler Iiro 

 ofta fargade roda eller briina och innehalla eller afscindra 

 harts. Korkvafnaden ofverensstammer med den i stai 1- 

 men och, nar den finnes, ar den bildad antingen genom del- 

 ning af epiderrniscellerna eller af den narmast dernnder 

 liggande cellraden. De ofre obetackta delarne af de yttre 

 fjallen hos Uhnus montana besta till allra storsta delen af 

 kork; sa ar afven forhallandet hos Hasseln, som hiiri afviker 

 fran ofriga Cnpulifera?. 



Det yttre och in re barklagret ofverensstamma med 

 motsvarande vafnader i stammen. Det yttre bildar ej pali- 

 sadformigt parenchym sasom vanligen i Ida det och ar an 

 temligen skarpt atskildt fran det inre barklagret (Rhamnus, 

 Til/a) och i synnerhet maktigt pa fjallets yttre sida (Acer 

 platanoides, Salix Janata), an foga differentieradt (JEscu- 

 lus, Fraxinus). Det inre barklagret bildar aldrig fjallets 

 hela massa, utan ar alltid atfoljdt af det yttre och utgor 

 storsta delen af fjallet hos Tilia parvifolia, Rhamnus 

 alpina och flera Pqpulus-axter. Har eger ofta slembildning 



