91 



P&linerna i Siebenbfirgen. *•* 



farligaste konknrrenter i Siebenbiirgen, bortgnagt den sista 

 aterstoden af vaxtlighet pa bergen, da i slutet af Aug. och 

 i Sept., utveckla sig forst ratt de for salinerna egendomliga 

 vaxterna. Da skjuter den sallsynta Halimocnemis Volvox 

 fraui, sorn raed sin tatt fran roten greniga stjelk nastan lik- 

 nar en gran i smatt, blott att dess lifliga gronska ersattes 

 af en hvitgra farg, der bredvid de kottiga gronroda Salicornia 

 herbacea och Schoberia salsa, blandade med Chenopodium-, 

 Atriplex- och Artemisia-arter. Hvar och en, som sett dessa 

 vaxter vid vara vestra kuster, vet att de just ej egna sig att 

 framkalla nagon glad vegetationsl)ild och uttrycket skulle 

 blifva annu dystrare, om vi ej har och der patraffade Aster 

 Tripolium, Statice Gmelini W. eller Plantago Sibirica Poir., 

 som med sina violetta eller hvita blommor erbjuda ett an- 

 genamt afbrott och en hvilopunkt for det uttrottade ogat. 

 Dessa vaxter 2 ) sta dock ej oregelbundet om hvarandra p& 

 salinerna, utan man urskiljer snart flera skarpt sondrade ve- 

 getationsformer. Narmast saltdammarnes kanter, pa den nyss 

 blottade ofta annu genomvata jorden. traffar man endast Sa- 

 licornia herbacea och Schoberia-dxter. Litet hogre upp traf- 

 far man Holimocnemis, Atriplex laciniata, hastata L. var. 

 salina och litoralis, Chenopodium rubrum och glaucum. 

 Alia dessa aro enariga och man bemarker dem endast pa 

 sadana stallen, der den hvita saltbottnen annu skimrar ige- 

 nom. De aro pionierer, egnade att snabbt skjuta upp och 

 snabbt forsvinna, som forbereda jordmanen for den kommande 

 vegetationen. Sa snart en sammunhiingande grasmatta bil- 

 dats, infinna sig Artemisia monogyna WK. och nutans W., 

 som i tallos mangd och nastan sammanflytande former be- 

 tacker marken jemte Kochia prostrata, Bupleurum tenuis- 

 simum och Statice Gmelini W. De aro samtliga flerariga, 

 liksom Aster Tripolium, 'Plantago sibirica och Taberna- 



5 ) Det ma anmarkas, att forf. har hufvudsakligen stodjer sig pa 

 iakttagelser ofver salinerna gjorda vid Thorda och Salzburg, hvilka 

 dock ega den rikaste vegetation, hvarfore de tovde kunua galla som 

 en typ for de ofriga. 



