Kiinnedomen om vaxtcrnas utbredning i Finland. 15 



framstaende representanter annu langt efter 177<>. I synnerhet var 

 delta fallet med P. A. Gadd, som fullstandigt skotte sin profession 

 till 1787 och anda till sin dud 17 ( .»7 var medlem af konsistorium 

 och fakultet 1 ). Nagra botaniska arbeten af storre betydelse ut- 

 kommo ej heller under den Porthanska perioden (1771 — 1809) 2 ) 

 och aiven de sista af de arbeten Iran denna ti.l. sum upptagas i 

 ^inlands botaniska literatur, behandla for det mesta ekonomiska 

 amnen 3 ). Det torde darfore vara skal att i den finska botani- 

 kens historia utstracka denna period anda till 1808, ehuru det 

 visserKgen maste framhallas, att antalet utgifna arbeten af mer 

 eller mindre botaniskt innehall under de senare aren af perioden 

 var ojamforligt mindre an i borjan, hvarjamte den ekonomiska 

 riktningen mahanda mindre starkt framtradde. 



Det kan ej fornekas, att man i den tidens uppsatser traffar 

 pa en stor mangd iakttagelser i och om naturen, hvarfore sar- 

 skildt ett icke ringa antal upplysningar om vaxternas ut- 

 bredning i landet forekommer i dessa arbeten. En foljd af tidens 

 askadningssatt ar emellertid, att detta material ar hogst ojamnt 

 fordeladt, i det att man om trad och buskar traffar fullstandiga 

 beskrifningar, under det t. ex. kryptogamerna, hvilka icke erbjuda 

 nagon direkt nytta, i hog grad forsummas. Da emellertid de rent 

 botaniska upplysningarna aro en bisak, sa uppstar fragan, i hvad 

 man man kan lita pa dessa upplysningar. I detta afseende bor 

 man komma ihag, att hogst ringa eller stundom ingen undervis- 

 ning meddelades i naturvetenskaperna vid den tidens laroverk *), 



1 ) Tengstrom p. 247. Tillixggas ma att den andre af periodens for- 

 namste representanter P. Kalm dog 1779: Tengstrom p. 230. 



2 ) Elmgren p. 18. 



3 ) T. ex. Tankar om trans fortplantning medeist drifqvistar. Praes. C. 

 N. Hellenius, Resp. H. Solin, Abo 1802. Endast den sista botaniska disputa- 

 tionen under denna tid : C. R. Sahlberg, Dissertatio academica de progressu 

 cognitionis plantarum cryptogamicarum. Part. I, Resp.' G. W. Ronnbiick. 

 Abo 1801, utgor ett undantag, men dylika rent vetenskapliga afhandlingar 

 torekomma afven i periodens midt. (Arbetet ar dessutom afbrutet i midten.) 



4 ) Detta belyses ganska val af forhallandet vid Wasa skola, hvarom 

 folj. uppgifter godhetsfnllt blifvit mig meddelade af L. L. Lauren. ( Anteck- 

 ningarna uppgifvas borja fran 1765, och enligt min asigt iir det knappt tro- 

 ligt, att undervisning i naturvetenskaperna tidigare skulle bat'va fOrekommit). 

 Det forsta ar botaniken upptages i skolprogrammet ar t'Or ar 1771, da darat 



