98 Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, V, n. 2. 



For de finsksprakiga laroverkens behof har A. J. Mela ut- 

 gifvit tvenne handbocker (Mela Kasv. I, Helsingfors 1877 och 

 Mela Kasv. 1884) l ). Har anfores alldeles ingenting om arternas 

 utbredning, hvarfore arbetena citeras i Conspectus endast pa grund 

 af de manga varieteter som omnamnas, sarskildt i senare uppla- 

 gan 2 1. 



Det nyaste arbetet inom denna grupp ar Brenners (Brenn. 

 Flor.). Uppgifterna om utbredningen aro hogst knapphandiga,. 

 men i arbetet egnas sarskild uppmarksamhet icke blott at de for- 

 vildade och barlastvaxterna, utan afven at de allmannast odlade, 

 hvilka i allmanhet blifvit jamforelsevis forsummade hos oss under 

 ifragavarande period 3 ). 



Af statistiska och geografiska arbeten. som innehalla upp- 

 gifter om Finlands flora ma har anforas arbeten af (G.) Rein och 

 K. E. F. Ignatius 4 ). I sammanhang med dessa kunna namnas kli- 



i'a och latt forklarliga. I afseende a bestamningarna har jag endast anteck- 

 nat en enda, som vid tidpunkten for arbetets utgifvande kunde anses orik- 

 tig, niimligen, att Polypodium rhattlcum anfores fran Raskiala (Ale. p. 5). — 

 En olagenhet som vidlader arbetet ar daremot, att forf. foljer sitt eget sy- 

 stem. "Visserligen har detta manga fortjenster i jamforelse med det da an- 

 vanda systemet af Fries, (se harom Alcenii uppsats om „Betydelsen af Dar- 

 wins theori for det naturliga vaxtsystemet", Wasa 1864), men nagon storre 

 anviindning for detsamma kan dock icke paraknas. 



1 ) Titlarna inga har liksom for det mesta i det foljande endast forkor- 

 tade enligt Notae Consp. 



2 ) I forra upplagan upptagas 1,064 arter och 125 underarter (790 Di- 

 cotyledoneae, 344 Monocotyledoneae, 6 Gymnospermae, 49 Filices); hartili 

 komma 11 hybrider iifvensom 184 varieteter och former. I senare upplagan- 

 upptagas 1,113 arter, 110 underarter och hybrider iifvensom 465 varieteter och 

 subvarieteter. Fordeladt pa hufvudgrupperna staller sig antalet: Dicotyledo- 

 neae 756 arter, 65 underarter och hybrider, 390 varieteter och subvarieteter 

 (haraf Hieracla — rakningen gmndad pa bihanget — 43 arter, 1 underart), 

 Monocotyledoneae resp. 304, 4'2 och 52; Gymnospermae 6 arter, 1 underart, 

 9 varieteter; Filices resp. 47, 2 och 14. Vid nagra vaxter ar anmarkt, att de 

 iiro odlade eller iurvildade. 



3 ) Hela antalet arter och underarter utgor oberaknadt 13 Characeae 

 1,299, hvaraf Dicotyledoneae 937 (32 Hieracla), Monocotyledoneae 310, Gym- 

 nospermae 10, Filices 42. I arbetet inga ej vaxter „som forekomma endast 

 i den nordligaste delen af Finland afvensom utom det politiska Finlands 

 granser". Af detta antal upptagas 156 sasom odlade, 2L sasom odlade och 

 forvildade, 29 sasom forvildade afvensom 50 sasom barlastvaxfcer, hvarfore de 

 i arbetet sasom vildt vaxaude uppgifna arterna uppga till ett antal af 1,043. 



*) Genom ett forbiseende inga dessa arbeten ej i Xotae Consp., ehuru 

 folj. tvenne citeras i sjalfva Consp.: Ignatius = Le grand-duche de Finlande r 

 Notice statistique, Helsingfors 1878 och Ign. Geogr. = Finlands geografi, forsta 

 d e l en . _ De botaniska "uppgifterna i dessa aro till storsta delen meddelade 

 af J. E. Furuhjelm. I det senare uppgifves antalet karlviixter till ,,1,072 

 [ratteligen 1.0741, eller 712 Dicotvledoner. 315 (bor vara 313) Monocotyledo- 

 ner och 49 Filices": 1. c. p. 334. Uppgiften grundar sig pa en berakning fran 

 1881, hvarvid af Hieracla blott raknats 13 grupper, hvaremot de tillfalliga ar- 

 terna ej blifvit tillriickligt noggrant siirskilda. 



