Kannedomen om vaxternas iitbredning i Finland. B9 



staende vardet hos dessa arbeten under periodens iorra och mel- 

 lersta del, om man undantager G. Wahlenbergs och i visa man 

 J. Fellmans skrifter, kan icke stallas hogre an hos arbetena un- 

 der foregaende period, hvilket narmare torde framga af del fol- 

 jande, Framhallas fortjenar dessutom, att de arbeten Iran hela 

 denna period, hvilka hafva den storsta betyclelsen i afseende pa 

 kannedomen af landets flora, aro forfattade af utlandingar. 



Ehuru visserligen tidehvarfvets allmanna riktning maste an- 

 ses vara af synnerlig betydelse, da man vill forklara orsakerna 

 till detta ringa intresse for botaniken, torde man dock icke miss- 

 taga sig, om man till en stor del tillskrifver det forhallandena vid 

 landets hogskola. Visserligen erholl universitetet genom staten af 

 1811 en sarskild profession i naturalhistoria 1 ), som hittills sak- 

 nats 2 ), i det denna profession tidigare 3 ) endast haft namn af pro- 

 fessionen i oekonomi, men cless forsta innehafvare, den framstaende 

 naturforskaren C. N. Hellenius, hade vid periodens borjan redan 

 tillryggalagt sin kraftfullaste alder 4 ). Hans eftertradare, den be- 

 tyclande entomologen C. R. Sahlberg, var mest intresseracl af sin 

 specialbransch, hvilken ock flertalet af hans manga disputationer 

 afse 5 ). Sasom den egentlige stiftaren af Societas pro Fauna et 

 Flora Fennica har han emellertid om afven indirekt verkat for de 

 botaniska strafvandena i landet. Sahlberg eftertraddes af J. M. af 

 Tengstrom, men dennes literara verksamhet var inskrankt till de 



: ) Egentligen Oekonomi och Naturalhistoria 1811— 1828 och sedan Zoo- 

 logi och botanik 182S— 1852. 



2 ) Det bor dock markas att Gabriel Bonsdorff 1786—1794 var profes- 

 sor i naturalhistoria och veterinarvetenskap (se Tengstrom p. 13), men redan 

 sammanstallningen af iimnena utvisar, att botaniken ej hade nagot att hop- 

 pas af denna profession. 



3 ) Den inriittades, sasom kilndt, 1747 i st. f. professional i poesi; dess 

 forsta innehafvare var P. Kalm. 



*) Hellenius var fodd 1745, blef emeritus 1816, saledes vid mer an 70 

 ars alder, och dog 1S20: Tengstrom p. 285—286. Alia hans 31 disputationer 

 aro enl. Marklin forfattade fore 1805. 



5 ) Sahlberg blef professor 1818, erholl afsked sasom emeritus 1841 och 

 ailed 1S60: R. A. Renvall, Biografiska anteckningar ufver det finska universi- 

 tetets larare, embets- och tjensteman, Helsingfors 1869, p. 174. Se dessutom 

 den varmt hallna nekrologen af F. G. Sanmark i Not. h. 6, Helsingfors 1861. 

 p. 163—167. 



