158 Acta Societatis Pro Fauna et Flora Fennica, n. V, 1. 



Lappl.: Fries *; Fennia (Schrenk in litt.): Led. IV p. 219 * der flere uppg. 

 citeras. — Ab. fq: Zett. & Br. *; p: Sel. * — Kyi. Fagervik: His. *; fq: W. 

 Nyl. *j st fq: S«l. 6. Nvl. *; Hogland: Schrenk p. 157, jfr Brenn. p. 37, som 

 betviflar uppg. — Ik. fq: Malmb. * [och Meinsh. p. 359 *]. — Sat. st fq: 

 Malragr. * — Ta. fq: Asp. & Th. * ocli Bonsd. * jfr iifven Fort. 1852. — Kl. 

 fq: FK Kar. * — Oa. st fq: Malmgr. * — Ok. fq: Must. — Ob. st fq: Jul. 

 p. 278, jfr Jul. i V. Ak. H. p. 175. — Lapp. fenn. Wahlenb. se under var. 

 ■multifiora; „ubiqve a : Fellm. Lapp.; „almindelig i Fyrre - og Birke - Ee- 

 gionen over hele Finmarken": Lund p. 89, se iifven M. Blytt p. 296 och 

 Hartm. p. 426. — [L. ent. se c Martins p. 185]. — Lapp, ro.ss. „ubiqve~: 

 Fellm. Ind.; ,,in silvis et pratis collibusqve duris totius Lapp. ross. st fq": 

 X. I. Fellm. * se iifven Beket. p. 601 ocli Broth. Wand. p. 9 och 11. 



Likasa upptogs L. campestris i Herb. Mus. Fenn. * fran ftere provin- 

 ser, ehuru exemplaren numera foras till L. multiflora; dessa aro enl. den nar- 

 varande beteckningen Sat., Nyl. p. p., Ta., Savolaks, Kl., Ob. [el. Kuus.] 

 och Lapp. fenn. Pa samma siitt Lapp. fenn. och Lapp, ross.: Suomen 

 Kasvio p. 189 *. 



De nyaste mig tillgiingliga arbeten upptaga Luzula campestris sasom 

 en kollektiv art, se isynnerhet Buchenau p. 141 och 155, der 10 former upp- 

 stallas under densamma. Angaende var. I vulgaris Gaud, siiges sarskildt „Im 

 gemassigten Europa nicht selten, sonst Aveit seltener als L. campestris var. 

 multifiora: Buchenau p. 158. Sasom ofvan synes liar tlertalet af de finska 

 botanisterna upptagit L. campestris sasom en sarskild form i motsats mot 

 L. (eller var.) multifiora, hvarfore det for att undvika fOrvexling varit nodigt 

 att har forfara pa samma siitt. 



Luzula campestris var. multifiora (Hoffm.) 



In iota fere Fennia frcqr enter aid freqventissime crescit; 

 etiam in Lapponia saltern in regionibus inferioribiis frequenter aut 

 satis frequenter occurrit. 



Maxima pars Fenn. et Lapp.: Fries: Scand. s. L: Nym. Gonsp. p. 

 752 nomine L. erecta Desv., vide etiam Buchenau p. 162 (var. V). 



Al. st fq: Arrh. & K. — Ab. fq: Zett. & Br.: fq-fqq: Arrh. 

 Ann.: fq: Sand., Sel. et Printz. — Nyl. fqq: His.: fq: W. Nyl., Sael. 

 0. Nyl. et Brenn. — Ka. fq: Blom et Linden. — Ik. fq: Malmb.; 

 [fq saepe cop.: Meinsh. p. 359]. 



Sat. (st fq): Malmgr.: fq: Hjelt. — Ta. fqq: Leop., Norrl. s. 

 6. Tav., Wainio Tav. or.: fq: Asp. & Th. et Bonsd. — Sa. fq: Hult. 

 — Kl. fq: Fl. Kar. et Hjelt. — Kol. fq-fqq: Elfv. 



Oa. (st fq): Malmgr. et Laur. — Tb. fqq: Broth., vide etiam 



