Juucus lampocarpus. 139 



togs bl. a. fran Ob.. Oni., Ok., Oa. Tb., Sb.. Kb., sa anmarktes dock „Specc. 

 ex Ob., Om., Ok., Tb. ad J. alpinum pertinere demonstravit cl. 11 Brenner 

 [detsamma ar afven fallet med exemplaren Iran Ik. och Kol.J; indicationes 

 itaqve ex Oa., Sb., Kb., qvoqve denuo perscrutandae: 1. c. p, 124, jfr ofvan. 

 Brenner uppvisar att denna art icke kan vara Linnes ursprungliga J. 

 articulatus, hvarfore namnet J. lampocarpus Ehrh. bur anvandas fur den- 

 sajnma: Brenn. June. p. 48 etc.; angaende ortograrien af sistnamda namn se 

 Led. IV p. 225 not. och Buchenau p. 370 not. 



Af former markas foljande, livilkas utbredning i landet ar foga utredd : 



Var. aqvaticus (L.) — Al. st fq i ustra delen af fasta Aland [=„B fc ]: 

 Bergstr. — Ab. [Pojo] „p in insulis ad Dannskog adjacentibus": A. Nyl. — 

 Sat. Birkkala (Simming): Malmgr., jfr Carlss. — I det niirmaste identisk med 

 denna torde den „f. nodis radicantibus" vara, som omniimnes fran Nyl. Hog- 

 land: Brenn. — Xagot fullt typiskt exemplar af denna form finnes icke i H. 

 M. F. enligt Brenners bestiimning, hvarjemte det bur framhallas, att exem- 

 plar fran Al. Hammarland: Tengstr.! och Kb. Liperi: Europaeus!, som tidigare 

 gatt under detta namn, blifvit af Brenner bestiimda till J. supinus var. flui- 

 ians. jfr Brenn. June. p. 53. 



F. vivipara. — Nyl. Forevisas af E. Juslin: Medd. I p. 93. — Ta. 

 cum f. typica: Wainio Tav. or. — Kb. Tagen af Hallstrum: Medd. Ill p. 175. 

 Huruvida uppgifterna afse f. vivipara af J. tampjocarpas eller af J. alpinus, 

 synes mig osiikert; atminstone uppg. fran Kb. torde afse den sistnamda. Der- 

 emot finnes J. lampocarpus f. vivipara t. ex. fran Ta. Kangasala!, men bur 

 betraktas endast sasom en monstrositet, se bl. a. Brenn. June. p. 58 och Buche- 

 nau p. 379. 



Yidare beskrifver Brenner tva nya varieteter, naml.: 



Var. affinis se Brenn. June. p. 57 och 



Var. cuspiclatus se 1. c, der det afven namnes att ,,dess utbredning 

 sammanfaller med hufvudartens, striickande sig nordligare iinda till Kuopio u . 

 Enligt Brenners bestiimning finnes denna sistnamda varietefc i H. M. F. fran 

 Ab. Tenala: J. A. Oberg!; Vihti: elev Rehausen! — Nyl. Kyrksliitt Veik- 

 kola och Kallijiirvi: Brenner!, jfr Brenn. June. p. 5G. — Ta. Evo: J. E. Fu- 

 ruhjelm! — Kl. Joensuu (Leskelit) och Kirjavalaks: Chydenius! — Sb. Kuo- 

 pio: Malmberg! (se ofvan). 



Jimcus alpiuus (vm.) Auct 1 ). 



I/i maxima parte Fenniae et Lappottiae satis frequenter (—pas- 

 sim) inveniri uidetur, cum J. lampacarpo autem saepe confusus, 

 avare distribute non omnino certa sit. 



In tota Fennia adesse videtur: Spic. I p. 17 nomine J. ustu- 

 latus Hoppe; maxima pars Fenn. et Lapp.: Fries: Scand.: Nym. 



l ) J. fusco-ater Schreb.: Brenn. June. p. 50. 



