86 Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, V, n. 2. 



Det stora, genomgripande inflytande William Nylander utof- 

 vade pa botanikens studium i vart land bevisas mahanda bast af 

 den lifligt fortlefvande traditionen, men intygas afven pa det mest 

 otvetydiga satt af samtida och larjungar 1 ). Det mest bestaende 

 minnesmarket harpa bevaras dock i de manga skrifter 2 ) W. Ny- 

 lander utgifvit, bland hvilka i synnerhet hans Animadvert 'tones 

 circa distributionem plantariim in Fennia 3 ) har i framsta rummet 

 kommer i fraga. Detta anmarkningsvarda arbete anmaltes till 

 publikation den 29 April 1850 och utgafs af trycket, sasom tidi- 

 gare framhallits, ar 1852. Utom att har framstallas allmanna 

 vaxtgeografiska iakttagelser af storsta betydelse, egnas har for for- 

 sta gangen i vart land en ingaende kritik at de aldre nppgifterna 

 om landets flora 4 ), hvarfore denna nppsats, ehuru icke synnerli- 

 gen omfangsrik (20 sidor), maste anses inleda en ny period i af- 

 seende a clenna kannedom, sa mycket mer som den utgor det 

 forsta egentliga inlagget i den energiska utredning af den inhemska 

 floran som Nylanders banbrytande personlighet bragte till stand. 



Da, de oriktiga uppgifterna vid tiden for Nylanders upptra- 



J ) Moberg Sallsk. p. 31, 58 m. fl. — J. P. Norrlin, Minnesord ofver 

 Sextus Otto Lindberg, Helsingfors 1890, p. 11. 



2 ) Utom W. Nyl. Distr. inga, i andra haftet af Notiserna folj. uppsat- 

 ser af W. Nylander: Conspectus florae Helsingforsiensis, anmald 4, II. 1850; 

 Additamentum ad conspectum florae Helsingforsiensis, anm. 7, X, 1851; Col- 

 lectanea in floram karelicam, anm. 18, XI, 1850; Collectanea in floram kare- 

 licam continuatio, anm. 13, X, 1851 afvensom tvenne uppsatser af zoologiskt 

 innehall. — Xylanders siillsynt manga arbeten om de lagre kryptogamerna 

 ligga alldeles utom iimnet for denna uppsats. 



3 ) Uppsatsen bar titeln Particula I, men nagon fortsiittning bar aldrig 

 utkommit. 



4 ) Det framgar visserligen af det ofvanstaende, att E. Fries bortlemnat 

 nagra af de mest osannolika uppgifterna, liksom att F. Xylander papekat na- 

 gra fel, men dessa riittelser utgjorde ett forsvinnande fatal bland det stora 

 antalet oriktigbeter. 



