78 A.cta Societati> pro Fauna et Flora Fennica V. 



Fellm. Ind. 1 ); „in Lapp. ross. (partibus maxime merid. occ.) fq: 

 \. I. Fellm., vide ceterum infra; ad Tuloma circ. 5 km. meridiem 

 versus a Kola pieeae singulae crescunt, magis meridiem versus 

 crebriores fiunt et cum pinis mixtae sunt: Friis p. 211 l ); ultimae 

 pieeae circ. 10 km. meridiem versus a pago Voroninsk: Kihlm. in 

 Hot. Not. 1887 p. 266 J ): silva abiegna in vicinitate pag. Kil- 

 din: 1. c. p. 267 x ) in Lujauri-urt etiam supra Betulam, qvam- 

 vis humilis, penetrat: 1. c. p, 268 x ); inter Voroninsk et Jokonsk 

 circa Lejavr, ubi mixta cum Betula odorata silvas efficit, tijpicam 

 ad lac. Kontjavr! etiam observavi, deinde ad Porojavr parcius: 

 Kihlm.. cfr Kihlm. 1. c. p. 269 l ); ad fluv. Keinjavrjok et Ponoj 

 passim cop., ostium versus rarescit, sed adhuc ad litus prope osti- 

 um frutices humiles (Palmen): 1. c. p. 270 x ); ad rivulum Rusi- 

 niha c. 10 km. septentrionem versus a Ponoj frutices nonnullae: 

 Kihlm., vide etiam Kudrawtsow p. 237, 253, 261 etc., Beket. p. 

 594, Koppen p. 313—316 et praecipue infra sub var. obovata. 



Vid bestiimmandet af granens nordgriins maste framst tagas i betrak- 

 tande, livilket formvarde bor tillerkiinnas P. obovata Led. 2 ). Ehuru Lede- 

 bour genom att forvexla denna med P. orientalis gaf upphof at den asig- 

 ten, att densamma vore en val skild art — en asigt som till en borjan omfat- 

 tades af Th. Fries, Trautv. m. fl. — sa torde dock numera intet tvifvel rada 

 derom, att skilnaden emellan begge formerna ej iir sa synnerligen stor. 

 Enl. N. I. Fellm. p. 60— 62 holl iifven Kupr. densamma for en sarskild art, hvar- 

 jemte ban forde en del af definska exemplaren till Pinus Abies var. obovata. 

 Emellertid ger det 1. c. anforda brefvet af Rnpr. skill till den formodan, att 

 ban ansett det Lappajarvi (i Om.) skulle ligga i Lappland 3 ) och att begge 

 formerna i afseende a sin utbredning skulle atskiljas af en atminstone na- 

 gorlunda bestitmd granslinie, livilket ingalunda iir fallet. Hartill kommer vi- 

 dare, att, sasom si'trskildt X. I. Fellm. p. 58, Middend. p. 542 not. och isyn- 

 nerhet Fr. Berg p. 28 framhalla, kottarne hos begge formerna allt efter stor- 

 leken iiro iin upprata, iin lutande eller hiingande, hvilket, sasom jag sjelf sett, afven 

 iir fallet i vestra Lappl. Ehuru jag hiir siirskildt jemforde begge formerna med 

 hvarandra, [kottarnes storlek uppmattes dock ej] kunde jag ej finna den ringaste 

 olikhet med undantag af kottefjiillens form. Denna var visserligen, savidt jag 



J ) Ad partem maximam ad var. obovatam aut f. medioximam spectat. 



2 ) Den temligen invecklade synonymin i afseende a granen framstiilles 

 utom i DC. Prodr. utforligt af Fr. Berg; jag anser mig icke hiir behofva gora 

 nagon framstallning af densamma. 



3 ) ,,Es konnte also Lappajarvi der Ort sein. wo ein moglichen Ueber- 

 gang [beider Arten] statt findet". 



