Carex incurva. -'+7 



Lt. ad sinus Kola: Fellm. Ind.: Kola: Karsten!, vide ctiam 

 Spic. et cfr de his omnibus N. I. Fellm., 1. c. p. L1V et Beket 

 p. 604; Jeretik r: Enw. aim. 



Striinderna af Hvita hafvet: And. Cyp. p. 72, troligen genom misstag. 

 — Ob. Brenn. Reseb. p. 76 uppgifver Uleaborg sasom artens sydgriins; da 

 arten hvarken blifvit iakttagen pa svenska sidan eller nagot exemplar fin- 

 nes i samlingen, maste uppgiften anses hogst osaker. — Eberli. anfor den 

 visserligen fran Ulea Nuottasaari, men exemplaret torde knappt hora hit. — 

 I sammanhang harmed ma niimnas att den uppgifves fran Li. vid Ivalojoki 

 (Deutsch & Asp): Wire. M. S., jfr Kihlm. Ant.; visserligen iir detta mindre 

 sannolikt, men omnamnes dock till vidare undersokning. De olika uppgifterna 

 om artens forekomst vid Ishafskusten aro alltfor mycket olika for att man 

 skulle kunna sakert sluta till artens freqvens. Arrh. ant. apptager den endast 

 fran Bugonaes (Kihlman) och tilli'tgger f. 6. „frustra a me investigata". 



Carex incurva * Deinbolliana J. Gay. 



In summa Lapponia rarissima esse vldetur. 



Lapp. bor. or: Fries nomine C. arctica, cfr Led. IV p. 270 

 nomine C. stenophylla /$ arctica; Finmarken: And. Cyp. p. 72. 



Li. Utsjoki: J. Fellman! in N. I. Fellm. PL arct. N:o 201 

 nomine C. stenophylla, cfr Kihlm. Ant. et Herb. Mus. Fenn. II 

 p. 14 sub C. incurva; p in reg. maritima [a Tromsoe] ad Va- 

 ranger: Lund p. 92 nomine C. incurva arctica et Th. Fries Iaktt. 

 p. 198 [in Ostfinmarken], cfr Lund Beretn. p. 44 et Th. Fries 

 Iaktt. p. 208: Ost-Finmarken: Hartm. p. 477; frustra a me in- 

 vestigata: Arrh. ant. 



N. I. Fellm. framhaller, genom att fullstandigt genomga diagnoserna. 

 likheten emellan denmi vaxt och den sydeuropeiska C. stenophylla och om- 

 niimner att exemplaren aro bestiimda af Andersson. Denna form, hvilken i 

 Hartmans flora betraktas sasom nnderart, iir mig alldeles obekant. Den sar- 

 skiljes ej af Kihlm. i Herb. Mus. Fenn. II. 



Carex chordorrhiza Ehrh. 



In Lapponia praecipue austro-occidentali et in Fennia septen- 

 trionali freqventer (— freqventissime) et taepe copiose obviam. In 

 Fennia media pier -unique freqventer - satis freqventer cresciU sed in 



maxime austral i vara est. 



In paludibus aqvosis usqve in summum septentrionem: 

 Spic. II p. oO; maxima pars Fenn. et Lapp.: Fries: Fenn.: Nym. 

 Consp. p. 782, cfr And. Cyp. p. 71, vide etiam Led. IV p. 271. 



