82 Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica V. 



<)m den vertikala hojd till hvilken granen nppstiger i vart land bar 

 jag, atom Bachs uppg. Iran L.ent., endast antecknat folj.: „in Lapponia 

 Tornensi ad 295,3 m. adscendens": Wablenb. p. XXXIX; pa tabellen 1. c. vid 

 p. LIV upptages gransen i Lappland ofverhufvud till 262,85 m. (800 par. fot). 

 I\i Pallastunturit i Muonioniska (68° lat.) 386 m. ofver hafvet. Palivaaraocb 

 Xuurunen i Kuusamo (60° lat.) 386 m. ofver hafvet: Blomqvist II p. 16;Ham- 

 mastunturit norr om Kultala i L i. i sydlig exposition vid 376 m.; : < i nordlig 

 exposition iir gransen kanske nagot liigre 373 meter. Enstaka individer an- 

 tra ffas dock iinnu langt bogre upp; det hogsta exemplaret var en 0,7 5m.h6g 7 

 qvistig buske, med torrtopp och korta ban ocb vaxte vid 424 m., SV expos.": 

 Kiblm. Ant. p. 64; pa Hammasuro i Li. pa sydostra sluttningen pa 390 m. 

 hojd forekommer en grupp aldre trad c. 6 m. boga, topptorra med starkt 

 konisk stam: 1. c p. 65 (jfr ofvan), se afven Koppen p. 377. — Sasom synes 

 ofverensstanima icke dessa uppgifter riitt med hvarandra. Siirskildt anmark- 

 ningsviirdt iir. att hojdgriinsen i Li. skulle ligga sa mycket hogre an i det na- 

 •vot sydligare L. ent. (se dock ett nagot sa niir likartadt fall: t. ex. Holmerz 

 & Ortenblad p. 48). — Angaende bojden ofver hafsytan bos granens nordli- 

 gaste fyndort vid Salmijarvi har jag ej funnit nagra uppgifter. Da Inari 

 sjo ligger 123,21 m. ofver hafvet (:Kiblm. Ant. p. 52), torde man dock kunna 

 antaga, att Salmijarvi ligger lagre an 100 m. 



Granskogarues uuvaraude ntbredning i Finland (taget i politisk me- 

 ning i belyses bast genom foljande utdrag ur Direktor Blomqvists arbete: „Eburu 

 granen linnes nastan ofverallt i landet i de radande tallskogarne ocb i sallskap 

 med loftraden, bildar den blott inom vissa delar af detsamma stora skogar i rena 

 bestand. Dessa omraden, der granskog iir radande, iiro till det mesta trakter med 

 gamma! odling, der svedjebruket sa godt som uppbort och der skogseldar 

 redan iiro siillsynta. Bland dessa bora skildt namnas foljande: de fiesta sock- 

 nar i sydvestra delarne af Abo Ian, at oster till Nylands och Tavastehus 

 bins granser och at norr utofver Kokemiienjoki iinda till Hameenkyro 

 och Ylojiirvi, med undantag likviil af kustsocknarna fran Yehma till Raumo 

 och de trakter i den hire delen af liinet. der de storre sandasarne fram- 

 stryka; nastan bela ostra delen af Nylands liin sasom: Helsinge, Sibbo. Borga, 

 (sardeles framstaende), Borgnas, Perno, Stromfors, Elimaki. Lapptrask, An- 

 jala, i mindre grad allena radande och lemnade betydligt rum at tallen inom 

 Iitti, Artsjo, Orimattila. Morskom, Mantsala, Thusby och Nurmijard socknar; 

 vidare jemte tallen bildande stora skogar och jemval rena bestand af betyd- 

 lig utbredning inom Here socknar i sodra delarne af Tavastehus Ian, sasom i 

 Hausjarvi, Janakkala. Karkola, Hollola, Koski, sydligaste delen af Lammi, 

 Urjala, Tammela, Lempaala, Kangasala med flere socknar. I ostra Finland 

 bor afven Viborgs socken namnas. I bela Yasa lans liins skargard och inom 

 de fiesta kustsocknar, norrut atminstone till Gamla Karleby, iir granen all- 

 deles radande. Tallen har i denna skargard blifvit undantrangd och af 

 densamma antraffas numera endast lemninear i form af gamla stubbar samt 



