Picea excel sa. 83 



at' enstaka, hitr och hvar vid nagon myrlagg staende, ofverariga och i hbgsta 

 grad travaxte ofverstandare. Inom Laihia socken ar den iifven radande. I 

 nordliga Finland liar jag icke sett nagra stora, rena granskogar, hvilka blifva 

 alltmera siillsynta ju langre man kommer mot norden". 



„Det uppgifves dock, att granen inom Ii samt i vissa delar af Pudas- 

 jarvi ocli Kuusamo skall forekomma i stbrre myckenhet, och att den i ostra 

 delarne af Kuolajiirvi lappmark (riifctare Salla) skall vara sa radande, att 

 dess virke allmiint anvandes till husbyggnad, men under mina resor och van- 

 dringar i Pudasjarvi och Kuusamo har jag icke 1 ) der funnit nagra rena gran- 

 skogar af namnvardt omfang. 



„Yid denna redogbrelse for tradets utbredning hafva vi nu endast ta- 

 git i betraktande dess forekommande pa de viixtliga, icke af fbrsumpning li- 

 dande skogsmarkerna, de sa kallade momarkerna. Dess nuvarande utbred- 

 ning ar i langt mindre grad beroende af jordmanens beskaffenhet an af kul- 

 turforhallanden, ty ehuru visserligen flere af de ofvannamda socknarna i 

 sodra Finland innefatta de storsta och bbrdigaste lersliitter, som finnas i lan- 

 det, har tradslaget dock sin vida viignar storsta utbredning pa krosstenssand 

 och grus samt forekommer, under mycket skyddade jordforhallanden, till och 

 med pa sandmoar' ; . 



„Om vi deremot endast taga i betraktande de laglanda och forsumpade 

 markerna eller grankarren och de karraktiga markerna, sa tinna vi att trad- 

 slagets utbredning ar ganska annorlunda. Niistan bfverallt i de soder om 

 66:te breddgraden belagna delarne af landet ar granen det radande tradsla- 

 get pa dylika marker, och iinnu i Paolanka, Pudasjarvi och Kuusamo fore- 

 komma ganska stora granbeviixta karr, men till foljd af dessa markers geo- 

 logiska natur att bilda afloppsvagarna for den afrinnande nederbbrden, in- 

 taga de i de fiesta trakter dock en jemforelsevis ringare del af arealen. an 

 man vore bojd att tro ; sa t. ex. inom Evo kronopark, pa en yta af V/ 3 geo- 

 grafisk qvadratmil, 11 °/ af arealen. Minst ofta ser man granen i sadana 

 trakter, der sand och grusmoar omvexla med flackmossar och tallmyrar, lik- 

 som der, hvarest svedjebruket blifvit mycket intensivt bedrifvet. Det linnes 

 salunda vissa socknar, der man pa vida nejder endast siillan ar i tillfalle att 

 se en grantelning": Blomqvist II p. 91 — 93. Hiirigenom kompletteras de uppg. 

 som lemnas af Rein p. 73 och 74, jfr iifven Berg p. 81 — 84, der det bl. a. 

 uppgifves att granen i vart land uppnar sin basta vaxt emellan 62° o. 63° lat. 



Afven till de af Blonnivist nyss anforda socknarna kunna iinnu na- 

 gra tillagg goras, sa t. ex. ar granen ufverviigande i Ta. Vanaja och Hat- 

 tula: Asp. & Th. p. 33; likasa atminstone i sodra delen af Teisko i Sat. 

 (pa sandjordi: Hjelt. Angaende granens och tallens furekomst i Pudas- 

 jiirvi och Kuusamo gjorde Kihlm. foljande anteckningar under varen 1887: 

 .,Redan mellan Taivalkoski och Inget i Pudasjarvi ar granen iifven pa hoj- 

 dema ofverviigande i jemfbrelse med tallen; langa strackor verklig tallmark 

 visa blott enstaka trad af tall, men ymnie y-ran. Liinos hela viiffen till Vat- 



1 1 ^e nagot langre tram. 



