Alopecurus penicillatus. 351 



Must. Sr oriktig. — Ob. fq: Jul. p. 273 [och 0. R. Fries p. 169]; dl * f% 



ej upptages, torde appgiflerna till Btorsta delen afse denna. i hvarje fall ;• 

 qvensen oriktig. Brenn. Reseb. p. 79 uppgifver att arten ej kan riiknas till 

 norra Oaterbottens flora. — Kuus. p: Sahib. Fort., men WVinio anaer sig pj 

 ene behofva omnSmna nppg. — Lapp. fenn. „st r locis limoaJB ad Ema 



Onnela, ripis limosis fluvii Satlasjoki prope pagum Sattanen": Blom. Bidr.; ..lo- 

 cis humidis et aqvosis per Lapponias oranes silvaiicas . . . p fq": Wahlenb. p. 

 22; „in huruidis fqq": Fellm. Lapp.; Paatsjoki [Pasvig elf] mellan andra och 

 tredje fallet: Th. Fries Resa p. 60; „ikke ualmindelig i Fyireregionen og den 

 lavere Deel af Birke-regionen indtil 'Alten og] Tana": Lund p. 95: Varanger all- 

 man, Paatsjoki '„Klosterelf"~: Th. Fries p. 203; „in Varangria merid. ad Gadde- 

 luobal nee non latere Rnssico inter Gaddeluobal et Vagetimjaure": Norm. | 

 der afven lokaler fr&n inre norska Finmarken anforas; „ Varangria merid. 

 ad lat. c. 60° 46'": Norm. ann. p. 73 och 74, jfr M. Blytt p. 58: nutans 

 r natat in lacubus silvarum p": Wahlenb. 1. c; „in lacubus p": Fellm. Lapp.; var. 

 fiuitans Paatsjoki [Klosterelf] och Salmijarvi [C'olmejavre] Th. Fries p. 203, jfr 

 Th. Fries Resa p. 60; Elvenaes: Th. Fries 1*64 p. 4b. — All* dessa uppg. 

 afse atminstone till allra Btorsta delen ■ fulvus, som ej tidigare sarskildes och 

 annu i And. Gram. p. 114 och M. Blytt p. 59 upptages med mindre utbred- 

 ning at norden an A. geniculatus ; freqvensen for arten i Fellm. Lapp, ar dock 

 for hog. For min del antecknade jag denna art fran Kolari och Kittila, men 

 vid narmare undersokning befanns det exemplar, som tagits tillbora * fulvus 

 (se Hjelt k H. p. 152), hvarfore afven uppgiften fran Turtola ar osaker, jfr 

 Herb. Mus. Fenn. II p. 126. Afven ett exemplar, som inlemnats under namn 

 af var. fiuitans fr&n Li. Kuarvekods "Kuaervikodsh]: Silen!, torde med sii- 

 kerhet tillhora den senare, hvarfSre nigra uppgifter, som sakert skulle hSnfora 

 sig hit och ej till * fulvus, saknas fran finska Lappmarken lika litet som Wainio 

 Ann. upptager den fran dessa trakter. Kihlm. Ant. siiger uttryckligt r territorio 

 desse videtui". — L. ent. bjorkreg. p, barr-reg. fq: La?st., jfr Martins p. 186; 

 ehuru Laist. aSrskiljer * fulvus synes mig dock den hoga freqvensen misstiinkt, 

 sa mycket mer som de fiesta nyare botanister tydligt gifva tillkiinna att -4. ge- 

 niculatus mot norden Sr siillsyntare an A. fulvus. Det bor dock markas att 

 Hartm. p. 526 siiger att den senare „har i Sverige samma utbredning" och M. 

 Blytt p. 58 o. 59 upptager A. geniculatus iinda till Ostfinmarken och 3<m 

 ofver hafvet — var. fiuitans t. o. m. 4000 fot — under det att A fulvus ai 

 sasom direkt observerad endast sunnanfjells och „neppe over Naaletrseeraas 

 Gnendse".] 



Lapp. ross. r in locis humidis et aqvosis fq": Fellm. Ind., jfr Led. IV 

 p. 464, hiinfor sig sasom redan N. I. Fellm. framhallit till * fulvus. „Ad Svjiitoj- 

 noss sec. spec, in herb. Nylandriano et flamen Niva": N. I. Fellm., jfr 1. c. p. 

 XL VII och Beket. p. 614. Ehuru hufvudformen i utblommadt tillst&nd stundom 

 iir nagorlunda svar att ttkilja tian * fulvus, sa torde dock N. I. Fellu ans exem- 

 plar fran Xiva! och Kantalaks ! liksom F. Ny landers med p&teckning „I«app. 

 ross." (jfr Herb. Mus. Fenn. p. 7) snarare bora forae till • fulvus. hvarfore hela 

 uppgiftea maste arises hafva afseende pa den senare. Det samma giiller troligt- 



