Uromus inermis. 441 



bron 1883": Kihlm. ann.!, certe adv. — Ka. Virolahti Pitkapaasi: 

 Blom! — [Ik. p: Meinsh. p. 434.] 



I£k. Keret: Angstr. p. 51, cfr And. Gram. p. 27, N. I. Fellm., 

 1. c. p. XXI etc. et Beket. p. 609. 



Lim. Kantalaks in marginibus agri, Porjeguba fq in iis- 

 dem locis, Umba in agro Brassicae consito (etiam herb.): Mela 

 PI. — Lp. Ponoj: Malmberg! et Sahlberg!, cfr Not. XI p. 405 

 et Knabe Pfl. p. 280; specimina e Lp. Ponoj spiculis qvam for- 

 mae typicae majoribus memorabilia: Herb. Mus. Fenn. II p. 127. 



Uppgifves oriktigt i Xot. XI 1. c. sasom ny for floran, da den langt tidi- 

 gare var uppgit'ven af Angstrom och F. Nylander. 



Huruvida Bloras exemplar varit fullkomligt vildt vaxande torde bebofva 

 utredas; tillsvidare anser jag art en tillfallig i Ka., liksom den sakert ar det i 

 Nyl. Papekas bor dock att den forekommer i Ingermanland „stellweise": Meinsh. 

 p. 434 — afveri pa Karelska naset 1. c. p. XXXVI — och ar allman i de of- 

 riga Ostersjoprovinserna: Klinge p. 83. Deremot antager jag i motsats mot 

 Nym. Suppl. att arten i Lapp. ross. och Kk. ar fullkomligt vild, da den 

 forekommer pa flere, ej synnerligen langt fran hvarandra beliigna stallen oeh i 

 •cie angransande delarne af Ryssland ar mer eller mindre allman, se Kusn. p. 

 146 m. fl. 



Markas bor att Ruprecht fran Samojedernas land beskrifver var. grandi- 

 florus: Fl. Samoj. p. 61; sannolikt ar var form identisk med denna. 



Bromus erectus Huds. 



Pa en odlad grasplan i Botaniska tradgarden tillsammans med Lolium 

 perenne och Arena elatior: Saelan i iProt. 6, XI, 1886) Medd. XV p. 188 o. 189. 



Bromus tectorum l. 



In Alandia rarissime et nemo an advent icius invenitur. 



Ins. Aland. (F. Nylander in litt.): Led. IV p. 359; Fenn. austr. 

 occ: Fries; Aland, ad Bomarsund: Nym. Suppl. p. 337. 



Al. in minis ad Bomarsund: W. Juslin!, cfr Medd. VI p. 191 

 €t 201; in Herb. Mus. Fenn. II p. 127 adventicius esse existima- 

 tur. — Nyl. Helsingfors ins. Sumparn in saburra navali: Sael. herb. 

 (1874 et 1878). 



DS denna art 1877 inlemnades af E. Juslin, hade den ej blifvit bekrSf- 

 fad for finska floran pS manga ar och ansags saledea sasom ny. I hSg grad 

 vilseledande iiro f. o. uppg. „i sodra Finl. bar och der": And. Gram. p. "29 och 

 Scand. (exc Lapp.): Nym. Syll. p. 410. (Don senaie riittas af Xyman sjelf). 



