16 Magnus Brenner, Finlands Hieracium-former. 



Pudasjarvi, Haara vid Siuruajoki; Simo, Portimo, angsbacke vid 

 Simoelf; Kajana, Leihuvaara, ang. 



12. H. loiigicuspis. Glest strafharig — glatt, upptill 

 stjernharig, med brun bas, gles- och fabladig — mangbladig: 

 hlad tunna — temligen fasta, lansettlika, hvasst smaltandade, de 

 nedersta nastan lielbraddade, langt smalskaftade, kortspetsade, de 

 ofriga kort — nastan oskaftade, med langt utdragen smal, ofta 

 skarformigt bojd spets, fint sma- och stjernhariga - glatta, de 

 nedre cilierade, de ofre striifbraddade ; korgar fa— talrika i oppet, 

 enkelt eller foga sammansatt, qvastlikt knippe, med kort akla- 

 dium och nagot utstaende, mer eller mindre ofverskjutande sido- 

 skaft; holkar stora, 9—13 mm hoga, och vida, med tvar bas, 

 Ijust gragrona med spridda sma har eller glandelhar, vid basen 

 vanligen liksom skaften mjollikt stjernludna, af tatt tegellagda, 

 breda, trubbiga, de inre Ijuskantadc fjdll. — Ylikiiminki, ang vid 

 kyrkan och vid Karahka; Pudasjarvi, Ilvis vid Nuorittanjoki ; Ka- 

 jana, Miettula; Kuhmo, Hietapera i Katerma vid Ontojarvi. — 

 Star med afseende a holkfj alien narmast H. iwlijolense, men viil 

 skild genom de stora, breda, tvara holkarna och de langt smal- 

 spetsade bladen, som vanligen aro litet rodlatta. 



13. H. succedaneum. Straf och glesharig, upptill stjern- 

 harig, fa — mangbladig, upptill glesbladig; hlad morkgrona, tunna 

 eller temligen fasta, de nedre mycket kortskaftade, smalt omvandt 

 aggrunda eller tunglika — lansettlika, kortspetsade, smatandade 

 — helbraddade, gleshariga eller glatta, de ofriga oskaftade, lan- 

 settlika eller uppat aggrundt lansettlika, de ofre mer smalspet- 

 sade, narmare basen sma-, sallan nagot groftandade, fmt stjern- 

 hariga och strafbraddade ; korgar talrika i enkelt eller samman- 

 satt qvastlikt knippe, med kort akladium oeh upprata eller nagot 

 utstaende, ofverskjutande, stjernludna, stundom upptill glandelha- 

 riga sidoskaft, stundom anda fran ofre bladvecken ; Jiolkar svart- 

 grona, 8 — 10 mm hoga, vida, med rundad bas, ofverallt mer eller 

 mindre tatt fmt hvit- och stjernhariga, med strodda — ganska 

 tata langt Ijusspetsade har eller fma glandelhar; fjdll mattglan- 

 sande, tunna, breda, mot spetsen nagot afsmalnande, trubbiga, 

 enfargade, de inre Ijusare, stundom langs midten morkare, stun- 

 dom nastan hinnspetsade; stift sasom torrt morkt. — Paltamo, vid 

 Petajanlahti och i fugtig skog vid Heiskala; Sotkamo, ang vid Naa- 



