Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, IX, n:o 6. 71 



— med undantag af typexemplaret af den sasom C. in- 

 cursata var. fuscolimhata beskrifna formen jiimte tvanne 

 senare erhallna iiidivider af densamma — ej ett enda 

 exemplar af den akta C. turhata Hb. Daremot stod un- 

 der delta namn i bans samling flere exemplar af C. affi- 

 niiata Stpb. var. turbaria Stph. Det ligger salunda i 

 oppen dag, att Tengstrom forviixlat dessa bada former 

 pa grund af en namnlikbet och att C. turhata H b. var 

 for honom okand. Harigenom forklaras ock till fullo 

 bans vidballande af var. fuscolimhata sasom en form af 

 incursata, om bvilken den vid forsta anblicken i afseende 

 a framvingarnes teckning och farg nagot paminner, men 

 fran bvilken den dock vid narmare paseende i icke ova- 

 sentlig man skiljer sig. Enligt de af Aurivillius nyligen 

 anforda utmarkta skiljetecknen, grundade pa diskflackens 

 stallning till ribban 5 a bakvingarne, bora C. incursata 

 och turhata t. o. m. till tvanne olika hufvudafdelningar 

 inom slaktet. 



Af ofvanstaende framgar otvetydigt, att den af Teng- 

 strom beskrifna C\ incursata var. fuscolimhata, sasom 

 redan Scboyen formodat ocb afven Poppius pavisat 

 (Pbytom. p. 89 not.), bor hanforas till C. turhata Hb. 

 Senare hafva ytterligare nagra exemplar af den varkliga 

 tu7^hata Hb. eller rattare en varietet af densamma blifvit 

 antraffade i Finland. Poppius hanfor atminstone ett af 

 ifragavarande exemplar (en cf fran Paanajarvi) till huf- 

 vudformen turhata Hb. Samtliga i fmska museet befmt- 

 liga exx., afven det fran Paanajarvi (Tengstroms typ- 

 exemplar af Cid. incursata var. fuscolimhata) maste jag 

 dock obetingadt fora till var. arctica Scboyen. Alia 

 vara kanda fmska exx. ofverensstamma niimligen fuU- 

 komligt med Scboyen s beskrifning af sagda varietet 

 och hannarne skilja sig i intet afseende fran bans figur 6. 

 Likasa aro honorna, alldeles i ofverensstammelse med 

 Schoyens ntsago, betydligt Ijusare an hannarne och 

 mera entonigt grabruna med otydligare teckningar. Det 

 exemplar som af Poppius anses bora raknas sasom va- 

 rietet till turhata ar en hona, och det ar patagligen den 



