Acta Societatis pro Fauna et P'lora Fennica. IX, n:o 11. 7 



rissa mutkissa itaanpiiiii ylilyakseen Hyvinkaan kylan luoteispuo- 

 lella Hausjarveltji tulevaan Vantaan jokeen. Isojoen yhtymapai- 

 kasta virtaa Vantaan joki ensin pari kilom. etelaan, kaantyy sit- 

 ten, katkaisten Hankonicmen— Lahdcn harjun, itaanpain, tekee 

 noin kolmen kilom. piiassa taas kaannoksen etelaan ja juoksee 

 tassa sLiunnassa vuolaasti, tehden Nukarin kyliin kohdalla pitkan 

 putouksen, Pengankosken, syvaiin uurreLussa laaksossa lahes 21 

 kilometria, saamatta ainoatakaan sivujokea. Etelapuolella valta- 

 maantieta Nurmijiirven kirkolta Tuusulan kirkolle tekee se useita 

 akkijyrkkiii mutkia saaden koillisestapain ison Palojoen lisajoek- 

 seen ja jatkuu Helsingin pitajaan siina, missii Tuusulan, Helsingin 

 ja Nurmijarven pitajat yhtyvat. 



Lohjanselan etelapuolelta, Rajamaen jattilaislahteesta alkaa 

 vesi pyrkiii etelaan muodostaen viimein piencmman joen, joka 

 Kylajoen nimisena laskee pohjoispuolelta lahes 3 neliokilom. laa- 

 jaan, erinoniaisen matalaan, savi- ja mutapohjaiseen Nurmijar- 

 veen. l,5:n metrin syvempia kohtia .siina tuskin loytynee. Pitkin 

 jarven rantoja muodostaa Eqvisetiim limosum ja E. fliwlatile taa- 

 joja, tavattoman tiheita kasvustoja. Vahiin ulompana vielapa kes- 

 kellakin jarvea ja varsinkin itaisessa ja lantisessa lahdelmassa 

 kasvaa Scirjms lacustris ja Phragmites yhtamittaisina tai suurissa 

 mattaissa ja useat Fotamogeton- ja Sparganium-la-iit tayttavat mel- 

 kein koko pinnan eli ne paikat, joita edella luetellut kasvit eivat 

 viela ole ehtineet anastaa. Naiden lisaksi tulee viela kaksi sam- 

 malta, Hypmmi fiuitans ja H. giganteum, jotka pyrkivat maaksi 

 muuttamaan rantoja, ja selvana osoitteena tasta jo ammoisista 

 aioista kestaneesta tvosta ovat varsinkin lansirannan matalat letot 

 ja rahkat. ^) En voi viela lisaksi oUa mainitsematta niista suu- 

 rista Spirogyra- Zygnema- ja Co^/erva-joukkioista, jotka varsin- 

 kin loppukesalla uiskenlelevat pinnalla ja paikottain tayttavat ran- 

 nat vihrealla limalla. Rannikoilla leviaa aukeita peltoja tai paju- 

 pensaita kasvavia kosteita niittymaita ja ainoastaan yhdessa pai- 

 kassa etelarannalla koskettaa metsii suorastaan rantaa. Jarven 

 lantisesta paasta liihtee ruohorantainen Luhtajoki suurissa mut- 



1) Ison veden aikana kevitalla ja syksylla peittyvat laajat alat veden 

 alle, ja sateisena kesilna 1892, jolloin vesi oli metrin ehkapii toistakin metriil 

 korkeammalla, kuin tavallista, oli jarven pinta ainakin kaksi kertaa niin simri. 



