8 K. E. Stenroos. Nurmijiirven pitajiin siemen- ja saniais-kasvisto. 



kissa kulettamaan vetta eraan kuivatetun Kuhajarven kautta, jossa 

 nyt on laajoja, tuuhcata saraheinaa kasvavia, miirkia niiltymaita, 

 Nurmijarven kokoiscn ja tiista 5:n kilometrin paassa lounaa- 

 sen olevan Valkjarveii ohi, lahestyen sita vain 90:n metrin paahan- 

 ja yhtyy Hclsingin pitajassa Vantaasen. Valkjarven rannikot kohoa- 

 vat enimmakseen jyrkkina ja rannat ovat kiviset ja soraiset sekii 

 kokonansa kasvittomat, paitsi pohjoisessa lahdelmassa, joka on 

 vahan heinanen. Pitajan liinsiosassa virtaa sivuhaaroincen savi- 

 nen ja enimmakseen kasviton Lcpsamanjoki. Muita jarvia ja jo- 

 kia etelapuolella Hankoniemen harjua ei loydy, paitsi kivikkoran- 

 tainen, havumetsan peittamien, jyrkkien rantavallien ymparoima, 

 syva Vahaksilampi, joka jo kuitenkin on itse harjulla, Korven ase- 

 malta 3 kilom. itaanpain. Vahaksilammista pari kilom. pohjoiseen 

 on Vihdin rajalla talla harjulla Hirvijarvea vahan pienempi, erin- 

 omaisen kirkasvesinen, hieta- tai kivikkorantainen ja umpinainen 

 Saaksjarvi, jota havumetsat ja nummet ymparoivat. Taman ran- 

 nat ovat suurimmaksi osaksi paljaat, ainoastaan pienemmissa lah- 

 dissa peittaa Polygonum amphibium veden pinnan. Erinomaisen 

 sileat hiekkarannat ovat karakleristisia talle jarvelle. Taman poh- 

 joispuolella ovat samanluontoiset paikottain lehtorantaiset Vihti- 

 lampi ja Markian jarvi seka soiset Loytylampi ja Matkalampi. Laa- 

 joilla Herusten nummilla Rajamaelta pohjoiseen ovat kirkasvesiset, 

 jattilaishiiden kattiloiksi nimitetyt Herusten jarvet, joista nuo isot 

 lahteet harjun alapuolella luultavasti syntyvat. Pitajan pohjois- 

 osassa on sitapaitsi syvissa rotkoissa, korkeitten ja jylhien, saman- 

 suuntaisten vuorien valissa lahes 30 pienta tavallisesti pohjoisesta 

 etelaan kayvaa, tummavesista ja suorantaista lampia, joista kat- 

 son tarpeettomaksi tassa lahemmin mainita. Niin lukuansa monta, 

 kuin jarvia ja lampia alueella loytyykin, ovat ne kuitenkin kaikki 

 niin pienia, etta aivan vahainen prosentti koko pinta-alasta on 

 vetta, kaikki muu mita vaihtelevimpaa ja erillaisimpaa mannerta. 



Maanpinnan konfigurationista ^) puhuttaessa on ensiksi otet- 

 tava huomioon alueella kulkevat harjanteet. Semmoisia ovat ja 

 edella mainittu Hankoniemen— Hyvinkaan harju, joka lounaiskoilli- 



^) Tassa olen kayttanyt lahteina edella jo siteerattua topografista kart- 

 taa seka Moberg'in kirjoitusta: Suomen geologinen tutkimus n:o 6. 



