24 A'. E. Stenroos. Xiirmijiirven pitajiln siemen- ji) saniais-kasvisto. 



tenkin isommilla aloilla tekeviit maiseman hyvin kirjavaksi. seka 

 f^iella taiilla yhta pieniii kuusenvesoja ja leppiii U4. mca?ia). Varpii- 

 kasveista on 0,5 — l:n metrin korkean, yhtamittaisen ja lamoavan 

 kanervikon seassa puola ( V. vitis-idcea) valtava seka pienemmilla 

 aloilla runsaitakin Ardostapliylos uva nm ja Lycopodhim complana- 

 tum. Harvinaisompia ovat Myrtillus nigra ja Linncea horealia. 

 Jakalakasvisto on valtava, joskus pienemmilla aloilla runsaskin ja 

 piiaasiallisesti Cladina'\^]\Qn {CI. rangift^rina ja CI. silvatica) seka 

 useitten CYacZom'a-lajien (CI. gracilis, pyxidata, deformis) ja pienem- 

 milla aloilla Stereocaulon pasclialen y. m. muodostama. Sammal- 

 kasvisto on vahavaltainen ja sita edustaa paikottain runsaskin 

 FolytricJmm piliferum ja P. juniperinum seka jotkut Dicranum- 

 ja Hypnum-\di]\i. Ruohoista ja heinisUi ovat tavallisia, vaikka 

 surkastuneen nakoisia ja harvassa kasvavia seuraavat : Convalla- 

 ria majalis, joka tuskin milloinkaan kukkii, Hieraciuni umbella- 

 titm (kapealehtinen muoto), Gnaphal'mm dioicunu Hypochceris 

 maculata, Erigeron acris (hyvin iso), Epilohium angustifoliiim, 

 Pulsatilla vernalis (pienemmilla aloilla valtava) seka Calamagro- 

 stis aritndinacea (joku korsi siella taalla), Festuca ovina. Agrostis 

 vulgaris, Aira flexuosa ja AnthoxantJium. 



Aukeilla kanervakankailla tapaa vain satunnaisesti jonkun 

 yksinaisen koivun tai mannyn seka tiheammassa haavanvesoja. 

 Sianpuola (Arctostap)hylos) on myos isommilla aloilla valtavampi 

 ja kanervikko matalampaa ja paikkapaikoin harvempaa. Mimten 

 ei naiden molempien formationien valilla olekaan milaiin jyrkem- 

 paa rajaa, vaan muuttuu kangasmannikko metsan harventumisen 

 kautta vahitellen aukeaksi kankaaksi. Paitsi edella lueteltuja kasvi- 

 lajia kasvaa vahan kosteammilla paikoilla ja varsinkin teiden var- 

 silla usein runsaasti ajaruohoa (Thymus serpyllum) seka seuraa- 

 via lajia: Euphrasia officinalis, Veronica officinalis ja Viola ca- 

 nina. — Heinakuiin lopulla, jolloin Calluna on runsaimmin ku- 

 kalla, peittyy maisema punanviolettiin vaippaan. 



Kankaitten laheisyydessa seka kiiivilla laitiimilla tapaa jos- 

 kus korkcampia tai matalampia, hiekkaisia makia tai kumpuja, 

 joilla maa on kuiva ja liiaksi laiha voidakseen yllapitaa rehe- 

 vampaa kasvistoa. Tammoiset kasvipaikat, joila kutsun kuiviksi 

 ahoiksi, eivat ole aivan identtia Vainion sennimellisten kasvipaik- 



