Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 29, n:o lU. 9 



nen rantamaa on suurimmaksi osaksi korkeata niittymaata, jonka 

 matala kuiva rantaayras eroittaa vedestii. Talla rannalla oleva 

 jyrkka, muutaman kymmenen metrin pituinen, luonnollinen ranta- 

 penger on rantavalli ajalta, jolloin Jarven pinta oli paljoa ny- 

 kyista korkeammalla ja peitti yli 50 ha laajan Sarajarven suo- 

 niityn seka viela laajemman, matalan rameen jarven lounais- ja 

 etelapuolella. 



Vaikka jarven rantamaa pohjois- ja itarannalla kohoaakin 

 useamman metrin yli varsinaisen vedenpinnan, joutuu kuitenkin 

 laajat alat siita kevattulvan alle, silla naraa korkeammat ranta- 

 maat eroittaa vesirajasta matala kuiva rantaayras, joka ei mis- 

 saan ole aivan kapea. 



II. Kasvisto. 



Ymparistbn kasvisto. Sarajarven suoniityn jarvenpuolinen, 

 ei viela viljelty osa kasvaa paikoittain matalaa, mannyilla sekoi 

 tettua nuorta lehtoa ja pensaikkoa. Puukasvullisuuden muo- 

 dostaa taalla Betula odorata, B. nana, Salix hicolor ja Finns 

 dlvcstris. Maata peittavista kasveista mainittakoon Carex fiava, 

 C. Goodenonghii, C. panci flora, Eriophonim. vaginatunh Agrostis 

 eanina, Aera cwspitosa, Festuca rubra, Calamagrostis stricta, Mo- 

 linia coeridea, Foa pratensis, Fhragmites communis, Juncus fih- 

 formis, Lnzula multifiora ja Folystichum spinidosum. Muista 

 korkeammista kasveista mainittakoon viela aukealle suoniitylle 

 ominaiset Cirsium pahistre, Centaurea phrygia, Ocumrivale, Eu- 

 phrasia officinalis, Hypericum quadrangulum, Fotentilla tormen- 

 tilla, Rhinanthus major, Buhis arcticus, Spircea idmaria, TroUius, 

 Veronica longifolia. Kosteammilla paikoilla kasvavat Myosotis 

 palustris, Viola palustris, OaJium pahistre ja Folytrichum com- 

 mune. Sphagnum, centrale, iaajoja mattaita muodostaen, seka 

 Aulacomnion pahistre. Ojien varsilla tai niitten kosteilla poll- 



