376 Sinapis arvensis. 



komsteu i denua trakt ar dock konstaterad, sasom framgar af det ofvan- 

 staende. — Sat. Huittinen : Lyden ; Tyrvaa : Warel. och Wirz. M. S.; 

 Kyro: Asp; Karkku Kulju tradgard 1880 och troligen 1902, Koykis Rumeli 

 1892 och 1894, Jarventaka! ett stand 1899, nagot flere, men pa andra plat 

 ser de folj. &ren, rikhgen inkonunen med ryskt hafreutsade 1903, sedan 

 iter i betydligt miudre antal. Arten torde visserHgen blifva alltmer bo- 

 fast, men kau knappt annu betecknas annat an sasom tillfallig. Utom 

 omradet har jag sett den i Viljakkala vid Hietikko och Viljakkala kyrkoby 

 ganska mycket i varsadesakrar 1888, mojHgen kan den darstades raknas 

 till den vanliga ograavegetationeu : Hjelt. — T a. Hauho: Herk.; uppg. 

 behofver bekraftae. — S a. Valkiala (fq) : Huit. Fort.; den hoga freqvensen 

 fSrefaller misstankt, dock aro bade Brassica och Raphanus npptagna. — 

 Kl. fq: Backm., men jag sag ej arten, ehuru jag .sarskildt gaf akt pa den- 

 samma, jfr Hjelt Ant. p. 65. Genetz' exemplar ar sakert, men Ojamos lage 

 kanner jag ej, hvarfore afven har erfordras bekraftelse. — O a. Sasom till- 

 fallig forekommer arten ofta: sa var den allm. vid Vasa angkvarn: Lauren 

 i Medd. XXII p. 38 och forekom i manga exemplar vid Vasa angbats- 

 brygga 1884 och 1886: Lauren i Medd. XXII p. 41. — Fran T b. upptages 

 arten ej alls ; fran S b. och hela ostra Finland finnas mest uppg., som 

 tydhgen aro mer eller mindre oriktiga. Markas bor att Enw., hvars exem- 

 plar fran S b. dock iir sakert, alldeles icke upptager Raphanus och ej an- 

 gifver nagon freqvens for Brassica. — Kb. Liperi fq : Eur. & H., men 

 exemplaret tillhor Raphanus; troligt ar dock att afven Sinapis forekommer. 

 — Ob. Uleaborg Toppila och andra barlastplatser arligen, talrik eller en 

 del ar t. o. m. ymnig vid Toppila, ej sallsynt pa odlad mark, tomter och 

 afstjalpningsplatser inom Uleaborg och i dess narhet: Zidb., jfr Brenn. 

 Obs. Grusiga stallen, barlastplatser Kemi stad 1892, Simo Kallio taml. 

 rikl. 1885 och 1892: Keckm., jfr 1. c. p. 17, dar den betecknas sSsom till- 

 fallig. Sannolikt hanfora sig afven flere af de ofvan angifna uppg. till en 

 mer eller mindre tillfallig forekomst. Pa svenska sidan uppraknas arten 

 bland ruderatvaxter, som hafva sin nordgrans vid Pajala: Birg. p. 84. — 

 Li. [»Nyborg i nordmeendenes sma plantninger (Th. Fries 1857)»,] Bugonses 

 1877, Elventes: Norm. Fl. Spec. p. 106, jfr Blytt p. 1007, Korm. ann. p. 

 12, Norm. Fl. Overs, p. 63-64 etc. Redan Schiib. p. 304 framholl, att ar- 

 ten i de nordliga delarne af Norge inkommit med andra fron, och i Norm. 

 ann. p. 12 kallas den »certissime adventicia», jfr afven Schiib. Virid. p. 129. 

 Tillaggas bor, att arten rikligen inkom med ryskt hafreutsade 1903 ; 

 sa namnes, att den i A b. Kiikala upptrader i ovanligt stor mangd i ar 

 [1903]: E. H[ayren] i Hufvudstadsbladet 1903 N:o 203 B., se afven under 

 Sat. och jfr Lindberg i Medd. XXIX p. 176. 



