400 Raphanus raphanistrnra. 



Montalainpi!: Brenn. Ohs., ubi antecedentes afferunlur, vide ce- 

 terum infra. 



A b. Fran 1903, da utlandskt utsade i storre mangd anvandes, nani- 

 nes, att arten forekommit i »Kiikala i ovanligt stor mangd detta ar»: E. 

 H[ayr(5n] i Hbl. 1903 N:o 203 B, se afven Lindberg i Medd. XXIX p. ITG. 



— Ok. st fq [>m. t.»]: Must.; for min del misstanker jag med stod af 

 Zidbacks uppg. (se under O b.), att atmiustone ireqvensen ar vilseledande. 



— Ob. Toppila . . . i ringa antal: Zidb., jfr Brenn. Obs,; akrar, tradgardar 

 r, inford med barlast till Kemi stad 1S8(J. Afven senare nagra ganger an- 

 traffad, men liar tillsvidare ej utbredt sig vidare: Keckm., som anvander 

 tecknet for tillfallig forekomst. Kenii st r, troligen inford med fron fran 

 andra orter: Rantaniemi ! i Brenn. Obs. — Efter att liafva anfort Keck- 

 mans fynd tillagger Zidback : mig veterligen flnnes arten eljest icke vild 

 i Uleaborgs Ian, oin icke i dess sydligaste socknar»: Zidb., jfr Brenn. Obs. 



— K u u s. p: Sahib. Fort.; Wainio, som anfor uppg. i Wainio Kasv., till- 

 lagger ett fragetecken; atminstone freqvensen ar sakert oriktig. Harpa. 

 grundar sig emellertid uppg. i Herb. Mus. Fenn. II p. 61. — L k. >r [So- 

 dankyla] in agro hordeo consito nonuulla spec. vidi»: Blom Bidr., jfr Wainio 

 Xot., som anvander tecknet for tillfallig forekomst. For min del anser 

 jag afven, att arten ar tillfallig harstades, om uppg. f. o. ar riktig. — Lapp, 

 ross. Arten uppriiknas sasom ny tVir Ryska lappm.: N. I. Fellm. Lettre p. 

 500, men uppg. bor utga: N. I. Fellm. p. 58 not. 



Se f. o. under Sinapis arver^sis. 



Raphanus sativus L. 



In toto fere ferrifono saej^e vel saepissime colitur. 



I afseende k odlingen af de bada bos oss kultiverade formerna, 

 f. radicula (Pers.) ocb f. nigra (Pers.), anser jag mig i hufvudsak endast 

 behofva hiinvisa till Elfv. Ant. p. 74—75, jfr f. o. redan Till., dar flere 

 benamningar forekomma, Rein p. 88, Ign. (ireogr. p. 349, Elfv. Kult. p. 

 112-113, nyare floror, Stenr. p. 16, Medd. XXV p. 12, Geogr. F. T. 1899 

 p. 43 (Solovetsk), Jul. p. 25, Leiv., Turistf. Arsbok 1902 p. 80 (Ylitornio), 

 m. fl. — Har ma tillaggas folj. uppgifter: Storsta delen af Finl. och sodra 

 Lappl., jsubinde cicurs: Fries; »ob radicem edulem colitur et hiuc inde 

 etiam subsponte occurrit*: Nyra. Consp. p. 29; [radisor Haaparanta ocb 

 Pajala godt resultat, rattikor osakert: Birg. [». 59;] daremot namnes, att 

 hvardera odlats a kalljord med god framgang Li. Toivoniemi- Nordling 

 ]). 307, jfr 1. c. p. H15, ilfveusom i Utsjoki: Fellm. Anteckn. I p. 138. [Ra- 

 disor uppraknus bland vaxter, i afseende a hvilkas odling mer eller min- 

 dre lyckade forsok bjifvit gjorda i L. e n t. Naimakka : Lsest. p. 9.] Sasom 

 forvildad har arten uppgifvits S a. Villmanstrand i en potatisaker!, men 

 fletta maste anses vara alldeles tillfalligt, hvarfore uppg. hos Fries och i 

 Xym. Consp. ej kunna anses galla Finland. 



