Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, T. 41, N:o 1. 121 



en niita muualla tavannut* : B. St[ahlber]g i L. Y. 1898 p. 170. Blom 

 Bidr. upptager alldeles icke arten. 



I sodra Finland ar A. vulgaris ofta ymnig. Uppg. i denna riktning 

 inga atm. hos Caj. Kasvist., Stenr. och Hjelt (Sat.), se afven noten. Dar- 

 emot namnes: »Niityilla ja ahoilla usein joke. runs, [st cp], myoskin koi- 

 vikoissa, hajan.» [sp]: Borg Tiet. — Kb. »Enimmakseen vahavaltaisena 

 [subdominans] alueen nurmikoilla, kosteilla niityilla ja ahoilla, vahem- 

 massa maarin lehdoissa ja koivikois8a> : Axels. Putk. 



Den forste, som i Finland p&pekade, att Alchemilla vulgaris L. ar 

 en kollektivart, bestaende af en mangd arter, underarter och former, var 

 Arrhenius, som vid motet 13, V, 1896 faste uppmarksamheten vid Sv. 

 Murbecks uppsats i Bot. Not. 1895 h. 6 och som framholl, att afven den 

 finska floran hyser ett flertal af de i densamma omnamnda »underarterna>, 

 se Medd. XXII p. 80-81 och jfr Lindb. Alch. p. 32. Den forsta beetam- 

 ningstabellen ofver de finska smdarterna ingick i Mela Kasv. IV (1899), 

 dar Murbecks bestSmningar i korthet (p. 487—488) atergifvas, och dar afven 

 (p. 583-588) en utforligare framstallning af R. Buser iugar, jfr Lindb. 

 Alch. p. 34. En annu fuUstandigare tabell af Lindberg ing&r i Lindb. 

 Alch. form. p. 143—149 (1904). Sasom bekant bar Lindberg senare utar- 

 betat monogratin Lindb. Alch. 



Det torde vara omojHgt att utreda, hvilken af de nedan upptagna 

 smaarterna resp. uppg. om den kollektiva A. vulgaris L. egentligen ksyi- 

 tar; jag har icke ena gjort nagot forsok i detta afseende, utan behandlat 

 kollektivarten sarskildt for sig. I de trakter, dar kollektivarten ar mer 

 eller mindre sallsynt, har jag dock icke uppraknat de speciella fyndor- 

 terna, isynnerhet galler detta Bergr. Ant. (fran Kp.), se afven Lapp. ross. 

 Vid behandlingen har nedan af sm&arterna har jag sjalffallet fullkomligt 

 anslutit mig till Lindb. Alch.; dock har jag liksom Murbeck (Neuman och 

 Mela Kasv. V) betecknat dessa former s&som underarter och icke sk- 

 som arter. 



Da flere personer insamlat en art i samma trakt, har jag i regein 

 ej ansett nodigt att upprakna dem, enar de alia omnamnas i Lindb. Alch. 

 — Af samma skal har jag endast vid de mest sallsynta sm&arterna infort 

 de speciella fyndorterna. — De har asyftade exemplaren inga dels i H. 

 M. F., dels i Lindb. herb. ; endast till en mindre del i andra herbarier, 

 se Lindb. Alch. p. 3. 



Uppgifter, hvilka hanfora sig till flere af smaarterna, inga bl. a. i 

 Medd. Ill p. 191 och XXXIII p. 83—34 (den senare om hostfargningen) 



