250 Medicago lupnlina Willdenowii. 



O. A. Grondahl!; for min del anser jag arten tillfallig harstades, se dock 

 Mela KaBV. V. F. o. saknar exemplaret frukt, hvarfore det icke kan 

 med sakerliet afgoras, huruvida det tillhor c eller ,^. Det fortjanar tillag- 

 gas, att Meinsh. p. 79 visserligen upptager M. li/pulina fran andra delar 

 af Ingermanlaud, men ej frau Isthmus, jfr 1. c. p. XXIII. 



Sat. st r och pc — cp, uppraknas fran manga barlastplatser i Bjor- 

 neborg och dess grannskap, bl. a. Hvittisbofjard Stengard Kaantokari och 

 Luvia Laitakari och Leppakari (E. Hermonen): Hayr. Bjorneb., till hvilket 

 arbete harmed hanvisas, jfr 1. c. p. 26, 53 och 55-56 afvensom HSyr. 

 Vaxtl.; exemplar af ,3 Willdenouii foreligga fran Bjorneborg Rafso af 

 Sahlberg! och Hayren!, men mahanda afse nagra af Hayr6ns uppgifter «, 

 af hvilken form afven ett exemplar foreligger. 



O b. Uleaborg Sundet : S. W. Liljeblom ! 



Ehuru det ar vanskligt eller kanske i manga fall omojligt att med 

 sakerhet afgora, om resp. uppgifter afse f. a eller /? Willdeno/cii, har jag 

 dock trott ett fOreok i detta afseende vara onskvardt. 



Var. glanduligera Neum. Al. Hammarland prastgarden [i] aker 1875: 

 Hult & Tikkanen i Hayr. herb.; Sund sBomarsundin rauniot» tillsammans 

 med «: A. Nummelin i Hayr. herb. — Nyl. Tenala Lappvik Ijarlastplats 

 1897: Hayr. herb. 



Alia uppgifter om denna form bar jag erhallit af Hayren i bref af 

 21, II, 1916. 



Tpigonella hamosa L. 



Semel aliis cum seminibiis introdueta est. 



Oa. Wasa angkvarn ett enda litet exemplar med blommor och 

 frukter 1883: Lauren! i Medd. XXII p. 39, jfr Medd. XVIII p. 248 och 

 Mela Kasv. V. 



Trigonella caerulea Ser. 



In Fennia maxime austral i rarissime disseminatur. 

 Odl. St. r (Helsingfors, Abo): Ale. IV. — Nyl. [Helsingfors] Bo- 

 taniska tradg&rden: Brenn. Fdr. p. 132—133, jfr Mela Kasv. V. 



Melilotus officinalis Desr. 



In viultis locis Fenniae lecta est, sed, ut videtur, vix nisi adventicia., 

 quamvis multos per annos persistens. Plurimae indicationes ad plantam, q?iae 

 M. arretisis appellatur, pertinent. 



Till.?; Kalm; ar funnen, fast nog sallsynt i Nyland: Hell. p. 15; »iu 

 litoribus Nylandiae, Alandiae»: Wirz. pi. off.; sodra Finl.: Fries; »Feun. 

 mer. occ.k JSfym. Consp. p. 172; tM. officinalis (L.) (M. macrorrhixus Koch) 

 et M. arrensis Wallr. pluribus locis sunt coUecti, ubique autem adventicii, 

 in ruderatis et saburra navali crescentes, quamquam saepe per nonnullos 



