426 Myosotis palustris. 



in scaturiginosis prope aranem, OrloiT! duobus locis et Hapajow!: 

 Kihlman; Triostrow: F. Nylander! 



Den koUektiva M. scorpioidcs L, omnauines af folj. forf : Till.; »in gra- 

 minosis humidie st fq»: Tiytz cont. — S a. o, S b. VVillmanstrand, Rauta- 

 lampi etc.: E. Nyl. & Chyd. [Anmarkiiingevardt ar, att Sa-lau icke iaktta- 

 git M. palustrifi i uejden kring WillmanBtrand: Stel. ami.] —Ob. fq: Jul. 

 p. 275, jfr Jul. i V. Ak. H. p. 175; Kemi: M. Castreu p. 332. — Lapp 

 fenn. »per omnes partes universae Lapponiae w^qno. in lateribu.s superio 

 ribue aipium vulgaris*; Wahlenb. p. 54, jfr 1. c. p. LXIII; fq: Fellm 

 Lapp., jfr Led. Ill p. 143, som anfor upp». under M. palustris^ och S 

 Castren p. 353; [vid Tornea iilf uara Hietamaki: Skoldebrand i Geogr, 

 F. T. 1904 p. 94]. Att Walilenbergs (liksom S. Caetrens och Fellmans) 

 uppgifter afse M. silmtica Hoffm , framholls redan af Somm. p. 10, och 

 detta understrykes ytterligare i Kihlm. Ant. Hurn det forhaller sig med 

 Rkoldebrands uppg., kanner jag ej. — Lapp, ross, M. scorpioidcs ^ par 

 viflora »ad Nuottejaur et fiumen Tuloma»: Fellm. Ind.; uppg. afser enl. 

 eynonymet M. lingulatn, men det synes mig antagligare att hanfora den- 

 nanima till M. silvatica, heist den forstnamnda formen (under namnet 

 M. caespitosa) upptages sarskildt. 

 -■^ Till. Icon. 23 enl. Fries Ofvers.; O. Hjelt Nat. hanfor flguren till 



"^ Echinospermum. lappida; mig synes denna senare tolkning sannolikare. 



M. palustris storsta delen af Finl. och Lap{)l.: Frie?; arten fore- 

 kouimer dock endast i sydligaste delen af Finska lappmarken, och afven 

 dSrifr&n foreligga sakra observationer forst fran senaste tid. I ofverens- 

 stammelse harmed sager ocksa C. Melander (Bot. Not. 1883 p. 205): »Ej 

 obsQfverad i sodra Lappland>>. — Ok. Kianta sToistaiseksi yhati epa- 

 varma Suomussalmelta": Kyyhk. litt. — Li. M. palustris uppraknas bland 

 arter, som blomma [vid Kevojokia mellersta lopp] den 11 juni [1915]: 

 Finn. Utsj. p. 84; det synes mig sannolikt, att denna uppg. afser M. 

 silvatica. 



Linkola betecknar Myosotis palustris s&som en af kulturen svagt 

 gynnad apophyt: Link. Stud. p. 2(34. 



Myosotis palustris odlas afveu. 83, nainnes : Odlad i Al. Geta och 

 FinstrOm: Elfv. Ant. p. 34. — A b. »Vilj. toisinaan koristekasvina*: Caj. 

 Kasviet. — Ob. Puut[arhois8a]: Loiv. 



Fornierua af Myosotis palustris aro lios os.s foga studerade. D& de 

 icke aro konsekveut sarskilda i FL M. F., anfcir jag endast de f& upp 

 gifter, som finnas i litteraturen eller ock meddelats mig af Sa'lan. 



F. scorpioidcs Hartm. — A b. fct fq: Renv. — NyL Thusby i en 

 back vid Solbacka: Sa;!. herb. — Kp. Shuigarvi [»Sjui^arvi«]: Bergr. Ant. 



— Formen upptages i tioror t. ex. Mela Kasv. II— V, Brenn. Flor. etc. 



F. strigulosa (Fieich.j A I. p i nordvastra skargarden ["Cnv*]: Bergstr.; 

 Jomala: Laur. Fort. — Ab Pojo Grantorp in litore sinus Pojo: S?el. herb. 



— Nyl. Fagervik: His.!, Boiga skargard Onas: Seel. herb. — Ka. Viro- 



