408 Cascuta europaea. 



Ctiscuta forekoininer. I detta saminanhang bor kauske papekas, att V. Br. 

 Wittrock i uppsatsen i>Oni Cuscuta europuca L. och hennes var:ivaxter> 

 (Sv. Bot. T. 1900, Bd 3) upj)gifver icke mindre an 106 arter sasom na- 

 ringsvaxter i Sverige: 1. c. p. 14. A£ Sv. BloiiKivist (,Sv. Bot. T. 191 'J s. 

 363—366) tillaggaa yttermera 44 — Arrheuius faun C. europaea pa en liten 

 flack i Gudbrandsdalen snyltande pa ett '2()-tal olika arter ocli franihaller, 

 att den p§, Riimuliis blir mer an vanligt grof och kriftig: Arrh. — S. O. 

 Lindberg 1. c. sager sig f. o. ej hos dan i Lojo vaxande Cuscuta hafva 

 funnit de denna art utmarkande skarmen emellan bloinmorna. 



His. anvander for Cuscuta benamningen a ley it una Aresch. 



Lindberg skrifver oin exemplaren i H. M. F.: Alia de 25 exx jag 

 mikroskopiskt undersokte tillhfirde den vanliga formen och intet var na- 

 gon utpraglad var. Schkuhriana (L. Pfeiff)*: Lindb. comra. 



Linkola betecknar C. europaea sasom en anthro|>ochor af andra 

 klassen: Link. Stud. p. 247. 



Cuscuta epilinum Weihe. 



Ill Fennia rarissiinc et plane adventicla occurrit. 



Storsta delen af Finl : Fries; en uppgift, soni ar fullstanJigt felaktig. 

 Pa densanama grundar sig tioligtvis »Scand. exc. Lapp.»: Nym. Syll. p. 79 

 och delvis >Eo8-ia europaea a Feania i^sque in Taurianm: Trautv. Inci. p. 

 544, jfr afven Wied. & W. p. LXXXIX och Trautv. 11 p. 59 och 72. Ock- 

 sa dessa uppg maste betraktas sasom oriktiga. Det bo' framhallas, att 

 C. epilinitm alldeles icke upptages fr&n Finland: Nym. Consp, p. 507 cch 

 Nym. Suppl. p. 221, dar en redogorelse for artens allmanna utbredning 

 Jamnas; ej heller i Herb. Mas. Fenn. II omnamnes densamma. Daremot 

 upptages den i Brenn. Flor. och nyare floror. — Om dess forekomst nam- 

 nes, s&vidt jag kan finna, alldeles liktigt: >Kuulnu kasvavan joskus viela 

 Etela Pohjinmaalla, mutta on, mikali tie letaan, liyvin harvinainen maas- 

 samme>: Sun. p. 34. 



Ab. [Pojo] fq: A. Nyl, jfr Rupr. Diatr. p. 24; uppg. bar sakerligen 

 uppkommit genom forvaxling; His. p. 4 framhaller, att arten ej linnes 

 kring Fagervik ; Kimito [>Ken;io] pellavissa* [Y. H Lagus 1003): Sa-l 

 herb.; Tenala OlsbOle Stockholmen i en tradgardsrabatt pa lin: Hayr.; 

 Lojo Kihila: Tikkanea 1874!; enl. Hult coll. vaxte pa samma ak^r 

 Sinapis alba, Melanosinapis nigra etc., hvarfore sannolikt var, att arten 

 var hit inkommen med utlandskt £r \ — »Fanns ar 1887 ymnigt i en ho- 

 nker vid Lojo Paloniemi Kajaportti lorp»: Ch. E. Boldt! — Nyl. [Kyrk- 

 slatt] Finsbacka 18SG: Kosb. Kyrksl. p. 109; llelsinge Malm bland ogras, 

 sMden af sydryskt utsade: Linlb. herb.; »Orimattila rr Niemenkyla Ma 

 kelan pellavapellossa 1917 pc (pelto kylvetty venalaisella siemenella)': 

 Link. comm. — K a. Viborg [» Viipuris]: A. Wirtanen !; Jaaski ymnig 1917 

 pa linaker (L. Karl, K. J. Valle): Lindb. comm. 



