Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 35, No 1. '■»< 



pa en yta af 187 m 2 [»530 kv. alnar»]. Ehuru tradet ar mvcket gammalt, 

 ar (let annu Baftigt och blommar fortfarande : Morgonbladet 1884 N:o 190, 

 jfr Aamulehti 1905 X:o 127. — S a. sRantasalmi Pyyvilan kartanossa ym- 

 parimitta rungon tyvesta 5,62 m» : £. W. S. i L. Y. 1907 p. 213, dar niir- 

 mare uppg. lamuas; det framgar ej, huruvida tradet varit vildt vaxande 

 eller planteradt. — O a. En af de storsta lindarna nedanfor Aijanpelto 

 [i Ilinola] uppgifves vara 130 cm i ornkrets: Hammarstrom i Geogr. F. T. 

 1902 p. 159-160. 



For jamforelsens skull ma anforas, att den storsta linden i West- 

 preussen har en ornkrets af 7,5 m pa en hojd af 1,5 m, och att dess hela 

 hdjd ar 23 m: Conwentz, Merkbuch [se Consp. II p. 70] p. 82 i 6fvers.; 

 den nast storsta, sakert vildt vaxande har en ornkrets af 5,8 m och en 

 hojd af omkr. 22 m : 1. c. p. 77. 



Utforliga beskrifningar om de i vart land forekommande formerna 

 finnas, fOrutom hos Sselan i hans uppsats >Om de i Finland forekom- 

 mande formerna af slagtet Tilia» i Medd. V p. 237—245, hos His. p. 25 

 afvensom Norrl. On. p. 144, jfr afven Elfv. p. 142 (se under Kol.) och 

 Wainio Tav. or. p. 59. 



Af former beekrifver Mela Kasv. I p. 29 f. obovata Mela, under det 

 formen med runda frukter kallas f. globosa Mela. Ang. f. obovata namnes 

 fran Ta.: »Korpilahdella Alpakan luona tapasin Paijanteen rannalla tata 

 lajia puun, joka sanottiin eraasta Paijanteen saaresta sinne istutetuksi. 

 Veijon jarven rannoilla lahella samannimista kylaa kasvoi samaten muu- 

 tamia tahan lajiin kuuluvaa isompia puita» : Wainio Tav. or., jfr 1. c. p. 7. 

 — Padasjoki i kyrkobyn : Wainio ann. — Afven f. globosa kallas r: Mela 

 Kasv. IV. 



F. viridis Sael. finnes i H. M. F. fran T a. Sysma vid foten af 

 Tepoasen : Unonius!, S a. Villmanstrand : Simming! och O m. Lesti : Hell- 

 strom !, jfr Herb. Mus. Fenn. II p. 135 och Sselan i Medd. V p. 244, dar 

 formen beskrifves. 



F. rostrata Ssel. finnes fran T a. >pr. Tavastehus» : O. Collin! och 

 N y 1. >Helsingfors in area»: Sselan!; det senare odladt; jfr Herb. Mus 

 Fenn. II p. 135 och Medd. V p. 244, dar formen beskrifves. 



Afven af f. macrophylla [Ssel.] finnas exemplar i H. M. F. t. ex. fran 

 T a. Sysma: Unonius I och S a. Villmanstrand Parkkarila: Saelan!, jfr om 

 denna form Medd. V p. 244, dar densamma beskrifves. 



Emellertid torde dessa former icke vara konstanta. Sarskildt an- 

 marker Sselan i Medd. V p. 244-245, att hos lindar, uppdragna af fron 

 fran frukter af f. rostrata a Lappviksudden vid Helsingfors, ha utvecklats 

 frukter af den vanliga formen. Framhallas bdr afven, att i Mela Kasv. 

 V ingen af dessa former vidare upptages. 



Typis. impr. l \ 1910. ' 



