Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 35, N:o 1. 



95 



p. 20; da Koppen sarskildt upptager Lestijarvi, bor det framhallas, att 

 nagon fyndort for vildt vaxande lind ej ar kand i denna trakt utom i Lesti- 

 jarvi och Reisjarvi. 



I Kihlra. Nordgr. p. 94-98 framlagger forf. med stod af egiia iakt- 

 tagelser och alia da kanda uppg., huru linden under senaste tid alltmera 

 tranges tillbaka vid sin nordgrans, jfr L. Y. 1897 p. 50-52, se afven ofvan 

 under Sat., T b., S b., Kb. och O m. och jfr Medd. XXVI p. 16. — Pa 

 filologiska grunder kommer Ahlqvist (se titeln under S b.) till ett liknande 

 resultat och uppraknar en mangd ortsnamn fran nordliga delen af landet, 

 dar artens iinska namn ingar: Ahlqvist I.e. p. 123 och 124. 



Sasom fossil ar linden allman inom nagra af sydvastra Finlands 

 mossar: G. And. p. 125, dar flere fyndorter uppraknas. Senare har den 

 afven antraffats sasom fossil flerstades anda till S b. Jorois Jarvikyla : 

 Lindb. torff. p. 13 m. fl., jfr Lindb. Subf. p. 73, L. Y. 1900 p. 78 etc. 

 F. o. har jag antecknat uppgifter om lindens forekomst sasom fossil eller 

 subfossil bl. a. Andersson i »Naturen> 1894 p. 115, Sern. p. 575, Lindb. 

 torfm. I p. 32-34, 47, 49 etc. Afven haraf framgar, att linden ingatt rik- 

 ligare i den tidigare vegetationen, hvilket uttryckligen framhalles t. ex. 

 Sern. p. 579. Likasa papekas, att den antingen icke alls antraffas i den 

 nuvarande vegetationen i narheten af vissa fyndorter for densammas fos- 

 sila forekomst, se Lindb. torfm. 1 p. 46, eller sasom mycket sallsynt: Lindb. 

 torff. p. 2. — I sammanhang harmed kan framhallas, att linden torde 

 hafva invandrat mot slutet af Ancylus-tiden, men knappast nagonsin agt 

 mera betydande andel i skogens sammansattniDg: Sallm. p. 8—9. 



Sasom odlad gar linden anda till O b. Tornea, dar >soder om ett 

 bradplank i fru Guvenii tradgard» finnes en 3,5 m j>12 fot»] hog buske : 

 Kihlm , jfr Uleaborgs Tidning 1884 N:o 29 och Puut. 1900 p. 34. — Hu- 

 ruvida den trifves i Kajana trakten Sutela, dar den planterats, namnes 

 ej: Must. p. 41, se afven Ign. Geogr. p. 340. 



Har ma yttermera aoforas nagra speciella uppg. >I Ta. Tavastehus 

 funnos for nagon tid sedan flera planterade, ganska valdiga liudtrad af 

 denna art. Af dem kvarsta annu [omkr. 1890] nagra, som ej voro de storsta. 

 De na en hojd, som kan anslas till omkr. 20 m samt aga en rak och 

 kraftig stam, hvars genomskarning vid brosthojd torde uppga till 3 dm. 

 Kronan, som omger stammen under storre delen af dennas langd, ar icke 

 bred>: Zidb. — Kb Det uppgafs 1899, att linden ej gar till i Joensuu- 

 trakten som odlad; den fryser naml. ned om vintrarna: Ssel. ann. [T. vul- 

 garis gar daremot darstades]. — >I O b. Uleaborg a en af Frihetsholmarna 



