90 Tilia ulmifolia. 



ad T. septentrionalem m. (nee T. eordatam Miller l ) = T. parvifoliam auct. 

 cyma multiflora insignem)», jfr Not. XIII p. 470, Fl. Ingr. p. 219 o. 221, 

 afvensom Norrl. On. p. 144. I de fiesta arbeten under den narrnast fol- 

 jande tiden tinner man linden omnamnd under det af Ruprecht gifna 

 namnet (Brenn. Flor. atskiljer T. ulmifolia och T. ulmifolia var. septenfrio- 

 nalis Rupr.), se afven Nym. Consp. Saelan anser dock den medeleuropeiska 

 linden identisk med var, hvarfore han med forkastande af det kollektiva 

 namnet T. europaea kallar den T. ulmifolia Scop., jfr Medd. Ill p. 192 och 

 V p. 243. Under senaste tid har afven benamningen T. cordata Mill, kom" 

 mit till anvandning, se t. ex. Mela Kasv. IV och V. Da, emellertid alia 

 dessa benamningar otvifvelaktigt afse samma form, synes det ieke vara 

 ska! att fullstandigt utreda, hvilket namn, som anvandes af hvarje sar- 

 skild forfattare. 



I afseende a lindens forekomst ma, utom hvad bar ofvan anforts, 

 annu tillaggas ett antal detaljuppgifter. Om forekomsten i A b. Pyhajarvi 

 och Pusula lamnas foljande upplysningar : >Pyhajarven Haavistonpu- 

 ron laaksossa, Haaviston I Talleen lehmihaassa kolme yksinaista puuta, ja 

 monin paikoin vesoja kannoista, Vaskijarven Toyraan torpan luona run- 

 saasti vesoja kannoista, Pusulan Ikkalan Kotojarven ymparilla pari punta, 

 Kaitlammista laskevan puron varrella muutamia vesoja, Roson kohdalla 

 lehtomaisessa puron laaksossa pensasmaisena runsaasti, Tarkeilan jarven 

 lansirannalla muodostaen tihean pensaikon vuoren juurella, saman jarven 

 itarannalla yksinaisia puita ja vesoja, Hyrkkolan ! Hyypion maen juu- 

 rella 5 _ 6 puuta> : Weeks. — Fran senaste tid skrifves om forekomsten i 

 N y 1. Ekenas skargard: »Snappertuna Dragsvik Storholm och Lillholm (i 

 Dragsviksfjarden) atskilliga lindar, delvis ratt stora, pa Storholmen at- 

 minstone en mindre dunge. Ekenas Hasto nagra medelstora trad ; 

 rinnes nog afven annorstades i Ekenas skargard > : Hayr. — Om artens 

 forekomst i Kyrkslatt tillagges : » Linden ar mycket vanligare an eken. 

 I syunerhet i lundar vid sjostrander antraffas den ofta. Pa flere stallen 

 i Ovidskog antraffas den i hela dungar, synnerligast a Jofsholmen och 

 pa Stortraskets sodra strand klanga lindbuskar i bergsskrefvorna. For 

 ofrigt antraffas lind har och dar vid Kalljarvi, afvensom pa Ofverkurk, 

 nara Saltfjarden och vid Sperringssundet» : Rosb. Kyrksi. p. 110—111. — 

 Angaende forekomsten i Nurmijarvi tillagges: >Harvinaisempi, mutta ta- 

 vataan sitakin alueen etelaosassa, joskus hyvinkin suuria. Jotkut puut 

 Nnrmijarven etelarannalla ovat lahes 0,5 metria paksut» : Stenr. p. 13. — 

 Gadol. m. fl. anfora flere specialuppg. earskildt fran ostra Nyland ; jag 

 bar dock ej ansett skal forefinnas att infora dem. Daremot fortjanar det 

 framhallas, att da en stor lind pa Vatskiirs bys mark i Perna skargard 



l ) Se dock barom Trautv. Incr. p. 140 och langre fram. 



