Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 35, N:o 1. 15 



V. odorata differt sepalis obtusis et magis cum V. suavi M. B. (salvo colore 

 floris) conveniret. Stigma uncinatum !, an petala lateralia imberbia?* R. — 

 Murbeck bar bestamt detta exemplar till V. odorata. — Da nagon dylik 

 form ej blifvit aterfunnen, ligger det antagandet nara till hands, det 

 exemplaret varit odladt eller pa sin hojd fOrvildadt. Emellertid har detta 

 exemplar gifvit anledning till, att arten upptagits i de tva forsta uppl. af 

 Byteskat. m. m. Upplysande for ofrigt ar uppgiften: »pr. Ruskiala vero 

 e septentr. lacus Ladogae in umbrosis frequentius var. umbrieola Reich. »: 

 Rupr. Diatr. p. 49, jfr Fl. Kar. p. 194 och Fl. Ingr. p. 129. Haraf frani- 

 gar, att i ostra Finland V. collina tagits for V. hirta (se p. 16), och torde 

 Fries' uppg. bero harpa. Svarast ar det att forklara Bergstrands uppgift 

 fran Aland; mojligtvis har han tagit V. odorata, som finnes fOrvildad i Jo- 

 mala prastgards tradgard: Arrh. & K. !, for denna art, mojligtvis afven ung 

 V. nnrabilis: frekvensen ar dock alltfor hog. Da emellertid ingen annan 

 botanist antecknat V. hirta fran Aland och nagot sakert exemplar ej ar 

 kandt, sa maste uppg. tills vidare utga. Uppgifterna fran Sat. och T a. 

 afse antagligen V. umbrosa; Julins uppg. sannolikt V. epipsila. 



Viola odorata L. 



In Fennia maxime australi eolitur et rarissime disseminator. 



Odl. och nagon gang forvildad (A 1. Jomala prastgard): Ale. HI, jfr 

 Brenn. Flor. — Angaende artens allmanna utbredning namnes: »Eur. omn. 

 exc. . . . Scand. plur.» : Nym. Consp. p. 78, jfr afven Nym. Suppl. p. 45. 



V. odorata omnamnes afven bland vaxter, som karakterisera Tavast- 

 lands flora: E. Nyl. Veg. p. 258, tydligen genom skriffel i st. f. V. mirainlis. 



Se f. 6. under V. hirta. — I Mela Kasv. V omnamnes arten sasoni 

 tillfallig fran A 1. och I k. 



Viola collina Bess. 



In Fennia austro-orientali trans. 47° 40' long, ra- 

 rissime occurrit, ad septentr ionem versus usque ad 62° 10' 

 procedit. 



In collibus nemorosis Fenniae saltern orientalis ex. gr 

 Jaakkima [»Jaakimvaara»], Ruskiala etc.: Spic. II p. 11, ubi 

 descriptio, vide infra; Fenn. orientalis: Fries; Fenn. r: Nym 

 Consp. p. 78; Fenn. in sola or. (Carel.) adest: Nym. Suppl. p 

 45, vide etiam Lindb. Pfl. p. 15 et Cajander in Medd. XXVI p. 182 



Kl. Fl. Kar. vide Spic, spec, e Ruskiala!; Ruskiala ad 

 rupem marmor. pluribi: Norrl. Symb.!, spec, indidem leg. etiam 



