Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 35, N:o 1. 7 



Ob. Turtola in prato: Hjelt & Hult!, cfr Brenn. Obs., 

 vide ceterum infra. 



Lk. Ylitornio Naamijoki! et Akaslompolo!: Hjelt & Hult; 

 [(fq) . . . Muonionalusta . . .: Birg. p. 100, vide infra;] Muonio: 

 Malmberg! — Li. Kultala in ripa boreali Hum. Ivalojoki: A. 

 Tigerstedt!; Inari Toivoniemi! in betuleto subhumido et Kodos- 

 suvannonpaa! reg. subalp. in betuleto humido: Arrhenius & 

 Kihlman. 



Vide ceterum infra et sub forma typica. 



Ehuru, sasom framgar af det foregaende, flere forf. sasom Fries, 

 W. Nyl. Distr., Trautv. Incr. p. 103, Nym. Consp. p. 79, Stenr., Malmgr., 

 Broth., Prim. p. 49, 0. E. Fries p. 160, Hult Lappm., Norm. p. 250, Norm. 

 Fl. Spec. p. 150—151, Lsest., N. I. Fellm., Mela PI. och Enw. ann. anvanda 

 benamningen V. sueciea, tager jag dock for afgjordt, att dessa uppgifter 

 till alldeles ofvervagande del afse hufvudformen af V. epipsila, sasom den 

 har blifvit framstalld, hvarfore jag under denna form anfort ifragavarande 

 uppgifter, jfr afven Herb. Mus. Fenn. II p. VIII not. — O m. och O b. 

 Uleaborg Frihetsholmarna ej fataligt, Muhos 1888, Pyhajoki 1889: Zidb., 

 jfr Brenn. Obs. ; jag misstanker, att Zidbacks uppgifter afse hufvudformen 

 af V. epipsila, som ej upptages af honom. — L k. Birg. p. 100 anvander 

 benamniDgen V. epipsila /? sueciea (Fr.), men upptager ej hufvudformen 

 af V. epipsila. Sasom redan delvis blifvit framhallet (p. 6), papekar Lind- 

 berg, att nagon grans ej kan uppdragas emellan de exemplar, som af 

 Murbeck betecknats sasom f. suer-ica, och de, som betecknats sasom V. 

 epipsila utan nagon uppgift om formen: Lindb. coinm. — Formen upptages 

 icke i Mela Kasv. V. 



Viola epipsila f. glabra Murb. 



Quantum adhuc constat, nisi in Karelia oriental! non 

 lecta est. 



Kon. Kappaselka inter Tiudie et Povjenets: Selin! 



Formen omnamnes forsta gangen fran Finland i Herb. Mus. Fenn. 

 II p. 61. 



Viola palustris L. 



In maxima parte Fenniae frequenter et saepe eopiose— 

 copwsius provenit: ad septentrionem versus frequentia minui- 

 tur, sed ad summum septentrionem. indicatur. In regionem 

 suhalpinam vix nisi r^arius procedit. 



